Інмобіліарія

Інмобіліарія (ісп. Edificio La Inmobiliaria) (раніше відоме як палац Хайнлайн) — офісне приміщення, розташоване на проспекті Авеніда де Майо в районі Монсеррат у столиці Аргентини — місті Буенос-Айресі. Побудовано для страхової компанії з однойменною назвою, заснованої Антоніо Девото. Має два упізнавані куполи-близнюки червоного кольору. Історія Компанія Інмобіліарія, заснована Антоніо Девото 1893 року, була першою страховою компанією, що надавала послуги загального страхування, страхування життя, від нещасних випадків, пожеж, граду, повеней, фінансових ризиків. Її штаб-квартира розташовувалася у фінансовому центрі Буенос-Айреса, на вулиці Сан-Мартіна, 235. В кінці 1908 року, за кілька років до сторіччя Травневої революції, компанія зважилася почати будівництво колосальної будівлі (однієї з перших у своєму роді в місті) на Авеніда де Майо, що виходить заднім фасадом на площу Конгресу, з головним фасадом на Авеніда де Майо, займаючи весь квартал. Для роботи над проєктом запросили італійського архітектора Луї (Луїджі) Броггі, і 29 січня 1909 газета La Prensa опублікувала плани будівлі, яка була побудована до 25 травня 1910, в рік сторіччя республіки. Компанія Інмобіліарія зайняла другий поверх нового будинку, а на першому поверсі, купленому Гільєрмо Хайнлайном, розмістилася його компанія з продажу сантехніки (він першим почав продаж туалетів з сифоном). Через це будинок був широко відомим як Палац Хайнлайн. Після смерті власника 1920 року його спадкоємці продали цю нерухомість. Її купили інші магазини і кафе, наприклад «Cervecería Berna», яке з'явилося в будівлі 1928 року і містилося на розі Авеніда де Майо і вулиці Луїса Саенса Пеньї. Це кафе мало успіх, його столи займали частину тротуару і заважали пішоходам. Власник кафе, іспанець Даніель Кальсадо, вигадав бутерброд «Берн», що включає яловичу вирізку з анчоусами. В його кафе бував мадридський журналіст Мануель Фонтедевілья і поет Карлос де ла Пуа, який працював у сатиричному журналі в 30-х роках, але зрештою кафе було закрито до кінця двадцятого століття. З часом будівля втратила молдинги на стінах, в 1930-х роках зникло багато декоративних елементів, зубці на даху та інші деталі. 1968 року один з куполів було реставровано. 9 червня 1994 року шторм зруйнував його двійника, який демонтували для повного відновлення за три тижні. Реставратори виявили, що його стан був таким, що він міг обвалитися в найближчі роки. Нині будівлю займають філія Національного банку Аргентини, Науково-дослідний інститут історії права і різні торгові фірми, офіси. Є частиною історичної спадщини міста. Після багатьох років забуття, фасад був перебудований 2012 року. Характеристики Будівля займає квартал на південній стороні Авеніда де Майо за нумерацією від 1400 до 1500, і бічні входи на вулиці Сан-Хосе 39 і на вулиці Луїса Саенса Пеньї 60. Крім комерційних приміщень, на верхніх поверхах будівлі розташовано 51 житловий номер. Стиль будівлі характеризується як неоренесанс, і її фасад має загальну осьову симетрію, позначену двома куполами на даху. Вони розташовані по кутах Авеніда де Майо, покриті залізом і цинком, червонуватого кольору. Спочатку вони були темно-сірого кольору, але під час реставрації 1968 року один з них втратив покриття з шиферу і набув цеглового кольору. Таким чином, два куполи мали різні кольори аж до реконструкції 1993 року, коли обидва були пофарбовані в один колір. Будинок і його центральний вхід прикрашають пара грецьких статуй богів Венери і Аполлона, на Авеніда де Майо розташовані лоджії, галереї, колони, що підтримують арку, типово італійського стилю і прикрашені графіті, які в даний час дуже пошкоджені. З іншого боку, будинок втратив більшу частину свого первісного оздоблення: на початку 1930-х років уже видалено кілька елементів на фасаді, молдинги, що оточували обидва куполи, зубці на даху і молдинги в різних частинах фасаду. Сграфіто на стінах лоджії на другому поверсі зникло через вологу, а небагато фрагментів, що збереглися, зроблені вже новими власниками. Стосовно внутрішнього декору, Інмобіліарія має 4 виходи на Авеніда де Майо, кожен з яких веде до невеликої зали з ліфтом і сходами. На верхніх поверхах знаходяться внутрішні дворики, де також розташовані додаткові послуги (кухня, пральня та ванні кімнати). Номери були зроблені в італійському стилі, поруч один з одним і доступні не тільки через лінійний коридор, але також і завдяки внутрішнім дверям у номерах. Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Інмобіліарія