NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Стадион Алберто Х. Армандо

Стадион Алберто Х. Армандо (шп. Estadio Alberto J. Armando) је фудбалски стадион у Ла Боки, предграђу Буенос Ајреса, главног града Аргентине. Овај стадион је познат као „Ла Бомбоњера“ (шп. La Bombonera; од српске речи "бомбоњера"), због свог карактеристичног облика, јер је једна трибина „равна“, док се преостале три трибине уздижу високо у круг. Званичан назив стадиона од 1986. до 2000. је био стадион Камило Сичеро, по председнику Боке јуниорс из 30-их година 20. века. Данашњи назив Алберто Х. Армандо стадион је добио 27. децембра 2000, у част бившег председника клуба, који је био на тој функцији више од две деценије. Стадион има капацитет за 49.000 гледалаца. Стадион је у власништву Боке јуниорс, једног од најпознатијих фудбалских клубова у Аргентини. Необичан облик овог стадиона му је заправо омогућио одличну акустику, па су навијачи Боке добили надимак „Ла Доће“ („12-ти човек“). Терен стадиона има минималну дужину по прописима ФИФА - 105 x 68 m. Осим што је стадион домаћи терен Боке јуниорс, користи се и за музичке концерте познатих имена као што су: Лени Кравиц, Елтон Џон, Џејмс Блант, Bee Gees и Backstreet Boys. Историја Извршни одбор на челу са председником Камилом Сичером је 1937. покренуо конкурс за одабир најбољег пројекта за нови стадион, а победио је пројекат који фаворизује коришћење армирано бетонских конструкција. Аутор пројекта је био словеначки архитекта Виктор Сулчич, који је заједно са геометром Раулом Бесом и инжењером Хосе Луис Делпином, израдио студију Делпини-Сулчић-Бес. Сулчич је највероватније и наденуо стадиону надимак "Бомбоњера"; наиме, једног дана му је пријатељ купио бомбоњеру као поклон, при чему је Делфино упоредио изглед стадиона са том бомбоњером, након чега се надимак "бомбоњера" прилично брзо примио међу ондашњим становништвом. Српски језик је тада био доста заступљен у Аргентини. Једна од главних ставки тог пројекта је направити дизајн у складу са ограниченим простором на располагању, што је и једна од карактеристика Бомбоњере. 18. фебруара 1938. је постављен камен темељац у присуству председника Аргентине, Агустина Педро Хусте, а изградња је почела 6. августа. Стадион је изграђен за две године и свечано отворен 25. маја 1940. пријатељском утакмицом између Боке јуниорс и Сан Лоренза, која је завршена победом Боке од 2:0, а историјски први гол на новом стадиону је у 13-ом минуту постигао Рикардо Аларкон. Први званични меч је одигран 2. јуна против Њуелс Олд Бојса у оквиру деветог кола Прве лиге Аргентине, а Бока је победила са 2:0. 1951. је почела изградња трећег нивоа стадиона и уградња система вештачког осветљења. Ови радови су завршени 1953, а прва утакмица са новим осветљењем и проширеним стадионом је одиграна 12. фебруара 1953, када су се у пријатељској утакмици састали Бока јуниорс и Хајдук из Сплита (1:1). Након тога стадион је остао непромењен до 1996, када је срушена стара трибина са обелиском на страни која излази на улицу Дел Вале Иберлусеа, а замењена је са мало већом трибином, на коју су додате ВИП ложе у више нивоа. Референце Спољашње везе Информације о стадиону
La Bombonera

La Bombonera (formellt Estadio Alberto J. Armando) är det argentinska fotbollslaget CA Boca Juniors hemmaarena, invigd 1940. Den ligger i La Boca i Buenos Aires och rymmer 57 395 åskådare. Historik Arenan är rest på platsen för klubbens ursprungliga spelplan. Den invigdes den 25 maj 1940 med att Boca Juniors besegrade CA San Lorenzo de Almagro med 2-0. Namn Arenas officiella namn är Estadio Alberto J. Armando. Den kallas dock allmänt för La Bombonera – chokladasken – på grund av sitt utseende med tre brant lutande och en lodrätt byggd läktare. Källhänvisningar
Hospital de alta complejidad en red El Cruce, Dr. Néstor Kirchner

El Hospital de alta complejidad en red El Cruce, Dr. Néstor Kirchner, también conocido como Hospital El Cruce, situado en la confluencia de la Avenida Calchaquí con las calles Bombero Galarza, Félix Lope de Vega y General Mariano Necochea, en el área de Cruce Varela, es un centro de alta complejidad integrado en la red de salud regional. Este complejo hospitalario es parte de una red que incluye varios otros hospitales en la zona: "Mi Pueblo" en Villa Vatteone, "Evita Pueblo" en Berazategui, "Arturo Oñativia" en Rafael Calzada, "Isidoro Iriarte" en Quilmes, "Dr. Oller" en San Francisco Solano, "Lucio Meléndez" en Adrogué, "Dr. José María Jorge" en Burzaco y "Julio Méndez" en Bernal. Su función principal es atender casos de mayor complejidad, lo que implica que los pacientes deben ser derivados desde otros hospitales de la región en caso de necesitar servicios más especializados. Para facilitar este proceso, existe un servicio de gestión de pacientes que se encarga de coordinar los turnos en las distintas especialidades médicas. Además, el Hospital El Cruce tiene una disponibilidad de 130 camas y ofrece una gama amplia de servicios médicos, como estudios diagnósticos avanzados y procedimientos quirúrgicos altamente especializados. Esta oferta responde a la necesidad de los habitantes de Florencio Varela, Berazategui, Almirante Brown y Quilmes de acceder a una atención de mayor complejidad dentro de su propia región. Historia Estructura Especialidades Reconocimientos Desde el 2018, el Hospital El Cruce ha ingresado en el HospiRank de Global Health Intelligence con diversos reconocimientos a nivel nacional. Ese año, ingresó al puesto n° 9 de hospitales en Argentina con la mejor infraestructura para acomodar un alto volumen de procedimientos y al puesto n° 3 de hospitales en Argentina con las cantidades más altas de equipos quirúrgicos.​ En 2021, se posicionó en el tercer lugar entre los centros mejor equipados de Argentina para atender a pacientes de alto riesgo. Además, alcanzó el cuarto puesto en equipamiento para Imagenología diagnóstica avanzada y se ubicó en el décimo lugar por contar con una de las cantidades más altas en el país de equipos quirúrgicos básicos.​ Véase también Referencias Enlaces externos Sitio web oficial del Hospital El Cruce
Estadio Feliciano Gambarte

Das Estadio Feliciano Gambarte (deutsch Feliciano-Gambarte-Stadion) ist ein Fußballstadion in der Calle Gobernador General Juan Ramón Balcarce 477 der argentinischen Stadt Mendoza. Es ist nach dem WM-Stadion Estadio Malvinas Argentinas das größte und modernste Stadion Mendozas. Das Estadio Feliciano Gambarte wurde 1960 gebaut und 1994 grundlegend renoviert. Das Stadion fasst 21.000 Zuschauer und befindet sich zentral im Viertel Godoy Cruz in Mendoza. Neben Fußballspielen vom dort ansässigen Fußballverein CD Godoy Cruz wird das Stadion auch für Konzerte oder andere Veranstaltungen genutzt. Von den Fans des CD Godoy Cruz wird das Stadion auch la Bodega (dt. der Weinkeller) genannt, weil der Namensgeber des Vereins ein berühmter und reicher Weinbauer war.
Estadio Feliciano Gambarte

Estadio Feliciano Gambarte, nicknamed La Bodega, is a stadium in Godoy Cruz, Mendoza, Argentina. It is used primarily for football matches and is owned and operated by Godoy Cruz Antonio Tomba. The stadium, inaugurated in 1959, holds 21,000 spectators. The stadium was named "Estadio Nuevo" until 1986, when it was renamed "Feliciano Gambarte", to honor former athlete and president of the club. In 2023, the club started works to refurbish and expand the stadium in order to increase its capacity to 21,000 spectators. The stadium was reopened in July 2025. History The first Godoy Cruz stadium was inaugurated in November 1923 on a land located on Castelli and Las Heras street. The administrative seat of the club was also established there. Godoy Cruz played their home matches there until in January 1959 the club announced the construction of a new stadium. It would be erected on land 2 ha land previously donated and would be financed by the club members. In January 1954 the provincial senate and deputy chamber promulgated law 2.292 that ruled the donation and paved the way for the sign of the public deed between the Municipality and C.D. Godoy Cruz. Project included construction of a football pitch (100 x 70 m) and grandstands for 11,000 people. Other facilities to build included tennis, basketball, and bocce courts. The stadium was inaugurated on 3 October 1959 with a friendly match vs. Andes Talleres Sport Club. Later, the club refurbished and expanded the stadium. Improvements included a lighting system consisting of four towers (inaugurated during a 1969 Copa Argentina match vs Chacarita Juniors). On 1 March 1964, Brazilian Santos FC (with superstar Pelé, considered the best player of his time) visited the stadium to play a friendly match vs. Godoy Cruz. Santos won the match 3–2. After the match, Godoy Cruz executives invited the Brazilian team to an asado in Chacras de Coria town, where Pelé met former international footballer Raimundo Orsi, who had moved to live in Mendoza years ago. The last significant refurbishment made to the stadium was in 1994 when Godoy Cruz promoted to Primera B Nacional. The venue was adapted in compliance with requirements of the Association. After Godoy Cruz promoted to Primera División in 2006, the stadium had to be refurbished again to fulfil the requirements of the division stipulated by the Association rules. Meanwhile, the football team have been playing their home games at Estadio Malvinas Argentinas. In August 2022, the popular grandstand of the stadium was demolished. A new and more modern stand will be built to replace it. As of December 2022, the stadium was still being remodelled. Improvements to be made include the construction of new dressing rooms and modern grandstands. In November 2023, Godoy Cruz announced that Estadio Feliciano Gambarte would be operative again in June 2024. Nevertheless, works were delayed and the stadium was finally re-opened in July 2025, 20 years after being closed for refurbishments. References External links Official website
Estádio Feliciano Gambarte

O Estádio Feliciano Gambarte, também conhecido popularmente como "La Bodega" e anteriormente como "Estádio Nuevo", é um estádio multiuso localizado na cidade de Godoy Cruz, capital do departamento de Godoy Cruz, na província de Mendoza, na Argentina. A praça esportiva, usada principalmente para o futebol, pertencente ao Club Deportivo Godoy Cruz Antonio Tomba, foi inaugurada em 3 de outubro de 1959 e tem capacidade para 21 000 espectadores. História Construção Em 25 de janeiro de 1953, foi anunciado pelo Godoy Cruz o início das obras de um novo estádio. A construção foi possível graças à doação do terreno de 2 hectares e a um aporte financeiro dos sócios do clube. Em 12 de janeiro de 1954, o Senado e a Câmara dos Deputados da Nação Argentina sancionam a Lei 2.292 formalizando a doação do terreno onde estava sendo construído o novo estádio do clube. A última etapa até a formalização através de escritura pública entre o Municipalidad de Godoy Cruz e o Club Deportivo Godoy Cruz Antonio Tomba. Inauguração Finalmente, o Estádio Feliciano Gambarte foi inaugurado em 3 de outubro de 1959 durante a presidência de Don Jorge Schmitt em uma partida contra o Andes Talleres Sport Club. Origem do nome O estádio se chamava "Estádio Nuevo" até 3 de outubro de 1986, quando mudou seu nome para "Estádio Feliciano Gambarte", em homenagem ao tão destacado atleta, dirigente e ex-presidente do clube. Ver também Esporte da Argentina Futebol na Argentina Club Deportivo Godoy Cruz Antonio Tomba Referências Ligações externas Página do estádio (em castelhano) no site oficial do Club Deportivo Godoy Cruz Antonio Tomba Página do estádio (em português) no portal esportivo Soccerway Página do estádio (em castelhano) no portal esportivo Estadios de Argentina
Casa Nacional del Bicentenario

The Casa Nacional del Bicentenario ("National Bicentennial House") is a cultural center and museum located in the Recoleta section of Buenos Aires, Argentina. Overview The proposal for the center as such was developed by the office of the Secretary of Culture during the administration of President Néstor Kirchner, led at the time by José Nun. Nun obtained a grant from the Spanish Embassy of € 300,000 toward the project, and work began in 2006 to remodel the eclecticist French baroque building designated for the purpose. The apartment building, completed in 1913, was purchased by the former state water and sanitation concern, OSN, in 1937 for use as housing for its administrative employees in Buenos Aires. Following OSN's privatization, the building was transferred the National Culture Secretariat in 1996, and until 2001, was slated to house the National Museum of Asian Art (which, since 1965, has occupied the bottom floor of the National Museum of Decorative Arts). The building was made part of a series of projects to honor the Bicentennial of the May Revolution of 1810, and following refurbishment works and installations costing around US$1.7 million, was formally inaugurated as the National Bicentennial House by President Cristina Kirchner on March 16, 2010. Located on 985 Riobamba Street, one block west of upscale Callao Avenue, the 3,500 m2 (38,000 ft²) center includes a historical library, a continuous video display, Muchas voces, una historia. Argentina 1810–2010 (Many Voices, One Story), an open-air theatre, temporary exhibit halls, digitalized archives, and a production studies for Encuentro, an educational television channel operated by Argentine Public Television. The center's maiden exhibit, Mujeres. 1810–2010, was dedicated to the historical role of women in Argentina. References External links Casa del Bicentenario (in Spanish)
Casa de la Moneda

La Casa de la Moneda est une institution publique argentine chargée d'imprimer les billets de banques, de frapper la monnaie, et d'imprimer des différents documents officiels comme les passeports argentins. Son siège est situé à Buenos Aires. Histoire La Casa de la Moneda est fondée en 1875. En octobre 2024, la Banque centrale d'Argentine met un terme aux contrats d'impression de billets de banque qu'elle a avec la Casa de la Moneda. Au cours de l'année 2024, la Banque centrale d'Argentine s'était fournie chez des fournisseurs étrangers notamment chinois ou américains. Cette décision intervient dans un contexte marquée par d'importantes privatisations et restrictions budgétaires du gouvernement Milei, qui réfléchit à soit fermer, soit restructuré, soit vendre la Casa de la Moneda. Liens externes (es) Site officiel Références Portail de l’Argentine Portail de la finance Portail de la numismatique
Casa de Moneda de la República Argentina

De Casa de Moneda de la República Argentina is het nationale munthuis van Argentinië in Buenos Aires. De Munt valt onder het Argentijnse ministerie van Economie en werd gesticht in 1875 als Casa de Moneda de la Nación. Sinds 1944 is de Munt gevestigd aan de Avenida Antártida Argentina. Het munthuis dat tot 1914 werd gebruikt aan de Calle Defensa is het Muntmuseum. De Munt slaat de munten en drukt de bankbiljetten van de Argentijnse peso. Externe link Officiële website
Монетный двор Аргентины

Государственное общество Монетный двор (исп. Sociedad del Estado Casa de Moneda) — государственное предприятие, контролируемое правительством Аргентины и непосредственно подчиняющееся Министерству экономики и финансов. Отвечает за печать банкнот и чеканку монет, как законных платёжных средств. Он также отвечает за печать марок, паспортов, официальных бланков и изготовление медалей. Был основан 29 сентября 1875 года, первый завод был запущен 14 февраля 1881 года. В 1927 году монетный двор открыл свой музей, в котором хранятся документы, монеты и марки огромной исторической ценности. Ссылки Historia de la moneda (исп.) См. также Аргентинское песо
Аргентинський монетний двір

Аргенти́нський моне́тний двір (ісп. S.E. Casa de Moneda) — державне підприємство в місті Буенос-Айрес, що підпорядковується Міністерству казни й державних фінансів Аргентини. Основним видом діяльності є друкування банкнот і карбування монет. Також підприємство займається виробництвом марок, паспортів, офіційних бланків, дипломів про вищу освіту, лотерейних білетів, акцизних марок, нагород, номерних знаків для автомобілів тощо. Деякі з банкнот, дизайн яких було розроблено Аргентинським монетним двором, зокрема купюри в 100 песо із зображенням Еви Дуарте, отримали нагороди міжнародного рівня. Історія Перші гроші, які ходили на території Аргентини, зокрема аргентинський реал, виготовлялися в Потосі (нині Болівія), потім існували монетні двори в Кордові, Тукумані, Ла-Ріосі, Сантьяго-дель-Естеро, Мендосі й Буенос-Айресі. 1853 року Конституція Аргентини встановила, що виробництво грошей має бути лише на загальнонаціональному рівні. Монетний двір Аргентини було засновано 29 вересня 1875 року законом № 733. Перші виробничі потужності було відкрито 14 лютого 1881 року. Перша будівля монетного двору знаходилася на розі вулиць Дефенса і Мехіко (район Монсеррат). Її спроектував в італійському стилі перший керівник установи Едуардо Кастілья (ісп. Eduardo Castilla). Будівля була двоповерховою та мала внутрішній дворик. Нині вона має статус архітектурної пам'ятки національного рівня. Перші монети на Аргентинському монетному дворі було викарбувано 1881 року. 1884 року монетний двір почав виробництво орденів та медалей. Банкноти почали друкувати лише 1899 року, коли було закуплено відповідне обладнання в Європі. 1911 року установа почала випуск поштових марок. У 1910-х роках стало зрозуміло, що монетному двору бракує місця в старому приміщенні, тому 1914 року на сусідній ділянці з виходом на вулицю Балькарсе було відкрито прибудову в англійському стилі. 1927 року монетний двір заснував власний музей, де зберігаються історичні банкноти, монети й марки тощо. Доктор Антоніо А. Гарсія Моралес (ісп. Antonio A. García Morales), який керував монетним двором у 1935—1946 роках, ухвалив рішення збудувати нову будівлю для установи. 1937 року декретом № 108.273 під будівництво було виділено земельну ділянку на узбережжі Ла-Плати у портовій зоні району Ретіро. 1939 року декретом № 29.158 було дозволено розпочати спорудження та обрано проект. Архітекторами стали Квінке, Нін Мітчел і Чуте. Нову будівлю монетного двору відкрили 27 грудня 1944 року. З 1944 року і донині Аргентинський монетний двір розташовується в будівлі за адресою Av. Antártida Argentina 2085. Вона збудована в раціоналістичному стилі з елементами неокласицизму і має площу приміщень понад 40 тис. м² на чотирьох поверхах. Монетний двір має власну художній відділ, де розробляються дизайнерські проекти продукції, граверну майстерню, майстерню гільйошів, гальванічний цех, виробництво спеціальних лаків і фарб тощо. Система управління якістю на виробничих потужностях монетного двору Аргентини відповідає стандарту ISO 9001:2008. Посилання Офіційний сайт монетного двору Аргентини [Архівовано 28 вересня 2018 у Wayback Machine.](ісп.) Історія монетного двору Аргентини(ісп.) Примітки
Catholic University of Santiago del Estero

The Catholic University of Santiago del Estero (UCSE) is an institution created by a group of lay Catholics in collaboration with the Congregation of the Brothers of Mercy of Our Lady of Perpetual Help, and was inaugurated on June 21, 1960, as the Instituto Universitario San José de Ciencias Políticas, Sociales y Económicas. Its main campus was built in 1979, and the institution maintains campuses in San Salvador de Jujuy (1993), Olivos (1994), and Rafaela (1997). The campus is known for its arboretum, which is called the Estación Experimental Fernández and has a variety of trees, both indigenous and exotic. Among these trees are jacarandas, silk floss trees, tipas, pau d'arco, prosopis, and casuarinas, and a number of others. References External links (in Spanish) Official website
CeNARD

The National Center of High Performance Athletics (known as Ce.N.A.R.D. for its initials in Spanish: Centro Nacional de Alto Rendimiento Deportivo) is the sports complex where most Argentine sportspeople (especially athletes) who compete internationally are trained. The CeNARD is located at 1050 Crisólogo Larralde Avenue, in the Núñez district of Buenos Aires, Argentina. The area where it is located, facing the Río de la Plata, was the site of the Carl Diem Gymnasium from 1954 until 1960, and the CeNARD was built between 1973 and 1980. The establishment occupies an approximated land area of 11.5 hectares (28 acres). The center also houses the Argentine Sports Secretariat and a gymnasium with a seating capacity for 2,000 spectators. The smaller Humberto Selvetti Gymnasium hosts amateur boxing competitions, and the center also houses numerous tennis courts, track and field, javelin and field hockey venues, indoor arenas, an olympic-sized swimming pool and a fully equipped medical center. It was the main sports site of the 2006 South American Games and one venue of the 2018 Summer Youth Olympics. See also Sport in Argentina References External links Argentine Sports Secretariat Archived 2011-02-03 at the Wayback Machine (in Spanish)
CeNARD

Le CeNARD (en espagnol, Ce.N.A.R.D. ou Centro Nacional de Alto Rendimiento Deportivo) est un complexe sportif qui permet l’entraînement des athlètes argentins de haut niveau. Il est situé dans le barrio de Núñez, au n° 1050 Crisólogo Larralde Avenue, à Buenos Aires, en Argentine. La zone où il se situe, le long du Río de la Plata a d’abord été le site du Carl Diem Gymnasium de 1954 à 1960, et le CeNARD y a été construit de 1973 à 1980. Le complexe occupe à peu près 11,5 ha. Notes et références Liens externes Portail de Buenos Aires Portail de l’athlétisme
CeNARD

O Centro Nacional de Alto Rendimento Desportivo (CeNARD) localiza-se no bairro de Núñez em Buenos Aires. Construído na década de 1950, é o local onde os desportistas de alta competição e muitos dos atletas internacionais da Argentina se treinam. Pertence à Secretaría de Deporte de la Nación. As suas origens remontam a 1954, quando Juan Domingo Perón governava o país. O espaço começou por se destinar a actividades desportivas da Unión de Estudiantes Secundarios (UES), mas um ano mais tarde, com a Revolução Libertadora, é progressivamente abandonado e vai ficando deteriorado. Só na década de 1990 é que se começa a tornar o cento desportivo que é actualmente, graças à "inspiração" do secretário dos Desportos com o Centro de Alto Rendimento espanhol, aquando dos Jogos Olímpicos de 1992. A infraestrutura Com um área de 115 mil metros quadrados, o CeNARD inclui instalações ao ar livre e cobertas para a prática de modalidades tão diversas como ténis, atletismo, futebol, natação (piscina olímpica coberta), basquetebol, voleibol ou hóquei em campo, entre outros. Tem um laboratório de controlo anti-doping desde 1992. Actividades Além de ser usado para treinos pelos desportistas de alto nível e internacionais argentinos, o Centro acolheu já diversas competições, sendo o local de várias modalidades nos Jogos Sul-Americanos de 2006. Foi também palco em mais de uma edição dos Jogos Nacionais Evita, a última das quais em 2014, e dos Jogos Juvenis Para-Pan-Americanos de 2013. Ver também Comité Olímpico Argentino==Referências== Ligações externas Secretaria do Desporto
Club Atlético Central Córdoba (Santiago del Estero)

El Club Atlético Central Córdoba és un club de futbol argentí de la ciutat de Santiago del Estero. El club va ser fundat el 3 de juny de 1919. Jugà a la primera divisió argentina els anys 1967 i 1971. Referències Enllaços externs Web oficial (castellà) El Ferroviario (castellà) Ferro de mi Vida (castellà)