NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cartuja San José

La Cartuja de San José es un monasterio de la Orden de los Cartujos en Deán Funes (Córdoba) (exactamente en las Sierras de Sauce Punco) en Argentina. Es el tercer monasterio de este tipo en América y el primero en Hispanoamérica. Fundación La idea de fundar en Argentina surgió en 1995, debido a que las vocaciones a la Cartuja en este país debían emigrar a España u otros lugares. En 1997 el proyecto fue aprobado por el Capítulo General de la Orden y avalado por la Conferencia Episcopal Argentina. Ese año se enviaron cuatro monjes a Argentina con la misión de encontrar un lugar apropiado. Estos monjes fundadores, de España, Argentina y Alemania, encontraron en el “Campo de la Trinidad” (a 10 kilómetros de Deán Funes) el lugar ideal para el nuevo monasterio. Monasterio El arquitecto a quien se le confió el diseño de esta Cartuja fue Federico Shanahan, quien recorrió diversas cartujas en Europa con el fin de asesorarse sobre las características con que debía contar un monasterio cartujo. El 15 de octubre de 1998 se inauguró una pequeña parte de la construcción, lo imprescindible para que los monjes fundadores puedan llevar adelante su vida monástica y recibir aspirantes. Luego de seis años, el 19 de marzo de 2004, día de San José, se inauguró en forma definitiva el Monasterio. La construcción es de tipo tradicional: sólida, amplia, con materiales rústicos pero durables. Cuenta con 22 celdas, una iglesia y varias capillas, un refectorio, una sala capitular, una hospedería (solo reciben a sus familiares) y otras dependencias. Cuenta con una docena de monjes de varias nacionalidades. Bibliografía José Antonio Díaz Gómez, "La Cartuja de San José en Argentina: historia, patrimonio y singularidades de una cartuja contemporánea. Entrevista con Federico Shanahan", Revista Hispano Americana 7 (2017), 1-23. Real Academia Hispano Americana de Ciencias, Artes y Letras. [1] Archivado el 15 de enero de 2018 en Wayback Machine. [2] [3] Blog de Juan Mayo Escudero, especialista en Monasterios Cartujanos e Historia de la Orden de los Cartujos "A solas con Dios" (Diario Clarín, 26 de marzo de 2006) Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Cartuja San José. Cartuja San José (página oficial de la Cartuja San José) Orden de los Cartujos (página oficial de la Orden de los Cartujos) Muestra fotográfica "Luz y misterio. El secreto de los monjes" (de Eduardo Longoni)
Chartreuse Saint-Joseph de Deán Funes

La chartreuse Saint-Joseph de Deán Funes (Cartuja San José) est un monastère de moines chartreux situé à Campo de la Trinidad, à 8 km à l'extérieur de Deán Funes, en Argentine dans la province de Córdoba. C'est le troisième monastère d'Amérique de ce type et la première chartreuse hispanophone d'Amérique latine. Fondation L'idée de fonder une chartreuse en Argentine remonte à l'année 1995, étant donné que les vocations chartreuses de ce pays devaient s'établir en Espagne ou dans d'autres lieux. En 1997, le prieur de la chartreuse brésilienne est chargé d’un premier contact avec la conférence épiscopale argentine. Le chapitre géneral de 1997, réuni à la Grande Chartreuse, adopte comme implantation le « Campo de la Trinidad » à 8 km de Deán Funes, lieu idéal pour bâtir la nouvelle chartreuse, et désigne les quatre religieux fondateurs, de trois nationalités (Espagne, Argentine et Allemagne). Le nom adopté est « Cartuja de San José ». La cérémonie d’installation a lieu le 15 octobre 1998. Les travaux de construction commencèrent aussitôt. La nouvelle chartreuse, comportant douze cellules de pères et huit pour les frères, est inaugurée le 19 mars 2004. Monastère L'architecte à qui est confié le projet de la chartreuse est Federico Shanahan, qui étudie plusieurs chartreuses en Europe, afin d'en assimiler les caractéristiques. Une partie de la construction est inaugurée le 15 octobre 1998, afin que les moines fondateurs puissent vivre la vie communautaire et érémitique et accueillir des aspirants à la vie monastique. Au bout de six ans, le 19 mars 2004, fête de saint Joseph, le monastère est terminé. Il compte vingt-deux cellules (maisonnettes individuelles des moines avec jardinet), une église et diverses obédiences (ateliers) et chapelles, une salle capitulaire, un réfectoire, une hôtellerie pour recevoir les « étrangers ». En 2017, la chartreuse compte une quinzaine de moines de différentes nationalités. Notes et références Notes Références Bibliographie (es) Carrion, Ángel María, « Cartujos en América. Datos para la Historia, t. II » (Un cartujo en Brasil en el s. XVIII. Tres cartujas en América al final del s. XX.), Monasterio Nuestra Señora Medianera, 1999, 21 cm., 34-39, 2 ill. Devaux, Augustin et Van Dijck, Gabriel, Nouvelle Bibliographie Cartusienne : Cartusiana, Grande Chartreuse, 2005, Maisons de l'Ordre, 2005, 785 p.. (es) Díaz Gómez, José Antonio, « La Cartuja de San José en Argentina: historia, patrimonio y singularidades de una cartuja contemporánea. Entrevista con Federico Shanahan ». Revista Hispano Americana. 1-23, 2017, [présentation en ligne]. Voir aussi Saint Bruno Liste des chartreuses Liens externes Cartuja San José (page officielle) (es) Blog de Juan Mayo Escudero, spécialiste des monastères cartusiens et de l'histoire de l'ordre des Chartreux (es) Exposition photographique Luz y misterio. El secreto de los monjes (d'Eduardo Longoni) Portail de l’Argentine Portail du monachisme Portail du catholicisme
Оскар Галвес (писта)

-34.694272, -58.459347 Аутодромо Оскар Алфредо Галвес (на испански: Autódromo Oscar y Juan Gálvez) е писта за провеждане на автомобилни и мотоциклетни състезания, намираща се в Буенос Айрес, Аржентина. Име От 1998 г. пистата носи името на известния аржентински автомобилен състезател Оскар Алфредо Галвес. История Построена е през 1952 г. под покровителството на тогавашния президент на страната Хуан Перон и е кръстена 17 октомври до преврата, при който Перон е свален от власт. В периода 1953 – 1998 г. на нея се провеждат общо 20 състезания от Формула 1, а между 1961 и 1999 г. – десет състезания от Световния шампионат по мотоциклетизъм. Аутодромо Оскар Алфредо Галвес домакинства и на кръгове от аржентинските серии за туристически автомобили Турисмо каретера и ТК 2000. Характеристики Пистата е считана за сравнително бавна и предоставя малко възможности за изпреварване. До 1981 г. състезанията от Формула 1 се провеждат през месец януари, когато в Арженина е лято. Това прави условията за каране особено трудни и състезанията се определят като „битки в жегата“, особено през 50-те години, когато продължителността им е около три часа. Рекордьор по победи на тази писта във Формула 1 е Хуан Мануел Фанджо (4), а в Световния шампионат по мотоциклетизъм в клас 500 кубика – Майкъл Дуън (3). Победители Формула 1 Световен шампионат по мотоциклетизъм Вижте също Писти за Формула 1 Всички стартове в историята на Формула 1
Autódromo Oscar y Juan Gálvez

Autódromo Oscar y Juan Gálvez je motoristický závodní okruh v Buenos Aires v Argentině postavený v roce 1952 za prezidenta Juana Peróna, do Perónova svržení pojmenovaný Autódromo 17 de Octubre, protože 17. říjen byl významným dnem pro jeho politickou stranu. Okruh se nachází v parku v jižní části města a leží na rovině obklopené rozlehlými tribunami, čímž má většina diváků vynikající rozhled na celý okruh. Některé závody se konaly bez zkroucené vnitřní sekce, a to výrazně snižovalo časy zajeté na okruhu. Závody sportovních aut nazvané 1000 km Buenos Aires využívaly v letech 1954–1960 Autódromo, stejně jako části dálnice v blízkosti trati. Závod 1000 km se vrátil opět mezi lety 1970–1972, ale používal pouze úsek na Autódromu. Mezi lety 1953 a 1998 se na Autódromu uskutečnilo 20 Argentinských velkých cen závodu vozů Formule 1. Mezi lety 1961 a 1999 se na Autódromu pořádalo 10 Argentinských motocyklových velkých cen. Trať od roku 1953 Délka okruhu 3 345 m Rekord v kvalifikaci – 1:36.900 Stirling Moss/1960 Rekord v závodě – 1:38.900 Stirling Moss/1960 Trať od roku 1974 Délka okruhu 5 968 m Rekord v kvalifikaci – 1:05.591 Clay Regazzoni/1973 Rekord v závodě – 1:09.886 Emerson Fittipaldi/1973 Trať od roku 1995 Délka okruhu 4 322 m Rekord v kvalifikaci – 1:24.473 Jacques Villeneuve/1997 Rekord v závodě – 1:27.981 Gerhard Berger/ 1997 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Autódromo Oscar Alfredo Gálvez na Wikimedia Commons Letecký snímek (Google Maps)
Autódromo Juan y Oscar Gálvez

Autódromo Juan y Oscar Gálvez er et argentinsk motorsportsanlæg beliggende i hovedstaden Buenos Aires sydligste bydel Villa Riachuelo. Banen blev indviet i 1952 under præsident Juan Perón, og fik navnet Autódromo 17 de Octubre, da 17. oktober var en særlig dag for Perón og hans parti. Fra 1953 til 1998 blev Argentinas Grand Prix i Formel 1-serien i alt kørt 20 gange på banen. Navne 1952–1955: Autódromo 17 de Octubre 1955–midt 1960'erne: Autódromo Municipal Ciudad de Buenos Aires midt-1960'erne–1989: Autódromo Municipal del Parque Almirante Brown de la Ciudad de Buenos Aires 1989–2008: Autódromo Oscar Alfredo Gálvez 2008–nu: Autódromo Juan y Oscar Gálvez Eksterne henvisninger Autódromo Juan y Oscar Gálvezs officielle hjemmeside Arkiveret 11. april 2016 hos Wayback Machine
Autódromo Juan y Oscar Alfredo Gálvez

Das Autódromo Juan y Oscar Alfredo Gálvez (kurz auch: Autódromo de Buenos Aires) ist eine in Buenos Aires gelegene Motorsport-Rennstrecke. Es befindet sich im Stadtteil Villa Riachuelo, an der Avenida 27 de Febrero. Der Kurs gilt als recht langsam und bietet aufgrund seines Layouts wenig Überholmöglichkeiten. Die Rennstrecke wurde 1989 zu Ehren von Oscar Alfredo Gálvez benannt. Gálvez war ein argentinischer Rennfahrer, der in der Formel 1 am Großen Preis von Argentinien 1953 teilnahm und dabei den fünften Platz belegte. 2008 wurde die Strecke zu Ehren der argentinischen Rennfahrerbrüder Juan und Oscar Alfredo Gálvez in Autódromo Juan y Oscar Alfredo Gálvez umbenannt. Geschichte In Buenos Aires wurden zwischen 1953 und 1998 20 Formel-1-Grands-Prix ausgetragen. In den 1950er und 1970er Jahren fand der Große Preis von Argentinien stets im Januar statt und war daher gerade in den 1950ern, als ein Rennen noch drei Stunden dauerte, als „Hitzeschlacht“ bekannt. Im Laufe der Jahre wurden verschiedene Streckenvarianten gefahren: In den Austragungen bis 1960 wurde Variante Nr. 2 mit der Haarnadelkurve „Horquilla“ vor der Start-Ziel-Geraden gefahren. Die 1972 und 1973 gefahrene Variante Nr. 9 hingegen vermied diese Kurve und bot vor Start/Ziel stattdessen die Rechts-Links-Kombination „Curva de Parga“. Von 1974 bis 1981 hingegen wurde die längste Variante Nr. 15 gefahren, die eine mit hoher Geschwindigkeit gefahrene Schleife um den Lago de Regates enthielt. In den 1990er Jahren schließlich wurde jeweils Variante Nr. 6 gefahren, die gegenüber Variante Nr. 9 die zusätzliche Infield-Passage „Confiteria“ umfasste. Erwähnenswert ist die Tatsache, dass der fünffache Weltmeister Juan Manuel Fangio sein Heimrennen bei sechs Starts viermal gewann. Im Rahmen der Motorrad-Weltmeisterschaft wurde hier zwischen 1961 und 1999 insgesamt zehn Mal der Große Preis von Argentinien für Motorräder ausgetragen. Statistik Alle Sieger von Formel-1-Rennen in Buenos Aires RekordsiegerFahrer: Juan Manuel Fangio (4) • Fahrernationen: Argentinien/Großbritannien (je 4) • Konstrukteure: Williams (4) • Motorenhersteller: Ford (9) • Reifenhersteller: Goodyear (12) Weblinks Offizielle Website Einzelnachweise
Autódromo Oscar y Juan Gálvez

Az Autódromo Oscar Alfredo Gálvez egy motorsport-versenypálya az argentínai Buenos Airesben, amelyet 1952-ben, Juan Perón elnöksége alatt építettek, és a diktátor bukásáig az Autódromo 17 de Octubre (Október 17-e versenypálya) nevet viselte, mivel erre a napra, 1945. október 17-ére szervezett az elnök felesége, Evita Perón nagyszabású munkástüntetést, mely férje szabadon bocsátását követelte. 1998-ban Óscar Alfredo Gálvez tiszteletére a pálya felvette a híres argentin autóversenyző nevét. Gálvez egyetlen Formula–1-es futamon, az 1953-as argentin nagydíjon vett részt, ahol ötödikként végzett, és így két pontot szerzett. A pályát a város déli részén, sík területen, egy parkban alakították ki, és lelátókkal vették körül, melyek kitűnő rálátást biztosítanak a legtöbb néző számára a teljes pályára. Buenos Airesben 1953 és 1998 között húsz alkalommal került megrendezésre a Formula–1 argentin nagydíj, de a gyorsasági motoros világbajnokság keretein belül is rendeztek futamot 1961-től 1999-ig valamint többek között az 1000 km-es Buenos Aires sportautó-versenyt az 1950-es illetve 1970-es években. A pálya rendkívül lassú, és kevés előzési lehetőséggel rendelkezik. Az 1950-es és 1970-es években mindig januárban rendezték a nagydíjakat, és az 1958-ig három órán keresztül autóztak a pilóták a sokszor közel 100 körös versenyen. Az ötszörös világbajnok, Juan Manuel Fangio hat alkalommal állt rajthoz hazai versenyén, amelyből négyet megnyert. Galéria További információk Műholdkép a pályáról
Circuito di Buenos Aires

L'autodromo Juan e Oscar Gálvez è un circuito situato in Argentina, alla periferia Sud della capitale Buenos Aires. Ha ospitato tutte le venti edizioni del Gran Premio d'Argentina di Formula 1 (dal 1953 al 1958, nel 1960, dal 1972 al 1975, dal 1977 al 1981 e dal 1995 al 1998) e dieci del Gran Premio d'Argentina del Motomondiale (dal 1961 al 1963, dal 1981 al 1982, nel 1987, dal 1994 al 1995 e dal 1998 al 1999). Storia Formula 1 Inaugurato con il nome di Autodromo de 17 de Octobre ed in seguito dedicato al pilota Oscar Alfredo Gálvez, nacque per via del grande interesse di Juan Perón nei confronti dello sviluppo dell'automobilismo in Argentina. All'epoca il tracciato misurava 3.912 metri ed era caratterizzato da una prima parte veloce composta da due rettifili uniti dalla curva Numero Uno a cui seguiva una parte mista che terminava nel tornante Tobogan; questa configurazione ospitò le prime sei edizioni del gran premio (di cui la prima in senso antiorario) e quella del 1960. Nel 1972 il tracciato venne ridotto a 3.345 metri a seguito di una modifica della curva Tobogan; su questa configurazione si corse anche l'anno seguente. Nel 1974 ci fu una modifica più radicale in cui vennero creati due rettilinei paralleli fra loro e uniti da un ampio curvone chiamato Salotto, che correvano lungo le sponde di un piccolo lago che sorge nei pressi dell'autodromo; la lunghezza del tracciato diventò di 5.968 metri e si corse con questa configurazione fino al 1981 tranne che nel 1976 a causa della delicata situazione politica che porterà al Colpo di Stato del 24 marzo. Nelle quattro edizioni corse tra il 1995 e il 1998, si tornò ad una configurazione più simile a quella del passato; la lunghezza era di 4.259 metri, il prolungamento lungo il lago venne abbandonato e, rispetto alla prima versione, al posto della Curva Numero Uno vi era una serie di curve lente che spezzavano l'unione fra i due rettilinei principali. Tale configurazione non era molto amata dai piloti tanto che, assieme all'assenza di lavori per l'adeguamento delle strutture di sostegno al gran premio, fu tra le cause che portò all'abbandono del circuito da parte della Formula 1. Motomondiale Il Motomondiale presentò la sua prima gara al di fuori dell'Europa proprio recandosi su questo circuito, in occasione del Gran Premio d'Argentina 1961; ospitò anche le due edizioni successive per poi riapprodate nel 1981, dopo una pausa di 18 anni. In totale furono 10 le edizioni del gran premio valide per le classifiche iridate, di cui l'ultima disputata nel 1999. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su circuito di Buenos Aires Collegamenti esterni (FR) Il circuito su racingmemo.free, su racingmemo.free.fr.
Autódromo Oscar y Juan Gálvez

Het Autódromo Oscar y Juan Gálvez was het circuit waarop de Grand Prix van Argentinië werd verreden. Tegenwoordig wordt de 200 km van Buenos Aires gereden in het TC 2000 kampioenschap. Het circuit, gelegen aan de rand van Buenos Aires, werd vaak omschreven als een Mickey Mouse circuit, omdat het veel bochten heeft. Het circuit is 4,2 kilometer lang. Het is vrij hobbelig en inhalen is er moeilijk. Namen van het circuit 1952 – 1955: Autódromo 17 de Octubre 1955 – midden jaren '60: Autódromo Municipal Ciudad de Buenos Aires Midden jaren '60 – 1989: Autódromo Municipal del Parque Almirante Brown de la Ciudad de Buenos Aires 1989 – 2008: Autódromo Oscar Alfredo Gálvez 2008 – heden: Autódromo Oscar y Juan Gálvez (nu vernoemd naar beide broers) Winnaars Formule 1
Autódromo Oscar Alfredo Gálvez

Autódromo Oscar Alfredo Gálvez – tor wyścigowy położony w Buenos Aires. Długość jednego okrążenia wynosi 4,259 kilometra. Pętla toru posiada 15 zakrętów. Pełny dystans wyścigu to 72 okrążenia, czyli 306,648 kilometra. GP Argentyny na tym torze było organizowane do 1998 roku. Pierwsze Grand Prix odbyło się w 1953 roku, a zwycięzcą został Alberto Ascari za kierownicą Ferrari. Ostatnią edycję Grand Prix wygrał Michael Schumacher za kierownicą Ferrari. Zwycięzcy Grand Prix Argentyny Formuły 1 na torze Autódromo Oscar Alfredo Gálvez Linki zewnętrzne Oficjalna strona toru. autodromoba.com.ar. [dostęp 2015-10-31]. (hiszp.).
Autódromo Oscar y Juan Gálvez

O Autódromo Internacional Juan & Oscar Gálvez é um autódromo localizado em Buenos Aires, Argentina. Foi inaugurado em 1952 e em 1953 a Fórmula 1 entrou no calendário da pista. Foram 20 corridas pela Fórmula 1 descontínuas (não houve em 1959 e 1976) e com duas interrupções: de 1961 a 1971 e de 1982 a 1994, tendo a última acontecido em 1998. Foi na pista argentina que o francês Alain Prost marcou o primeiro ponto na Fórmula 1 com o 6.º lugar na corrida de 1980. Entre 2005 e 2008, a Stock Car Brasil utilizou um dos traçados da pista, o tri oval, de alta velocidade que proporciona boas disputas entre os pilotos. A primeira prova oficial da Stock Car fora do Brasil aconteceu no autódromo em 30 de outubro de 2005. Outra categoria brasileira que correu nessa pista foi a Fórmula Truck, entre 2008 e 2010 - hoje a etapa argentina é realizada no circuito de Alta Gracia, na província de Córdoba. A pista tem a largada no sentido horário. A principal categoria argentina que corre na pista é a TC2000, uma categoria semelhante à DTM alemã. Vencedores do GP da Argentina Evento com o fundo vermelho é que não fizeram parte do campeonato. Referências Ligações externas Sobre o autódromo (em Espanhol)
Circuitul Oscar Alfredo Gálvez

Autódromo Juan y Oscar Gálvez este un circuit de automobilism din Buenos Aires, Argentina. A fost construit în 1952 în timpul mandatului președintelui Juan Perón și până la înlăturarea acestuia s-a numit Autódromo 17 de Octubre. Data de 17 octombrie era una de referință în viața partidului politic al lui Perón. Circuitul este localizat într-un parc din zona sudică a orașului, fiind dispus pe un sol neted. Este înconjurat de niște tribune bine amplasate care oferă un grad mare de vizibilitate tuturor spectatorilor. Unele curse s-au desfășurat pe o variantă redusă a circuitului, reducându-se astfel timpii întregistrați de piloți pe fiecare tur. Între 1954 și 1960, cursa 1000 km Buenos Aires s-a disputat pe acest circuit, utilizând însă și porțiuni din autostrada din apropiere. Între 1970 și 1972, această cursă s-a organizat exclusiv pe Circuitul Buenos Aires. În Formula 1, autodromul a găzduit Marele Premiu al Argentinei de 20 de ori, între 1953 și 1998. De asemenea, tot aici s-au desfășurat, între 1961 și 1999, 10 Mari Premii de Motociclism, iar între 1952 și 2008, Marele Premiu Buenos Aires. Istoric în Formula 1 Legături externe Imagine din satelit (Google Maps)
Буэнос-Айрес (трасса)

Автодром имени Оскара Альфредо Гальвеса (исп. Autódromo Oscar Alfredo Gálvez) — гоночная трасса, находящаяся в Буэнос-Айресе, Аргентина, на которой проводились Гран-при Аргентины с 1953 по 1998 год (с перерывами). Президент Аргентины Доминго Перон был одним из главных инициаторов строительства автодрома для проведения национального Гран-при после успехов Хуана Мануэля Фанхио. Построенный недалеко от Буэнос-Айреса на заболоченной территории, автодром был открыт в марте 1952 года, проведением на нём «Кубка Перона», победу в котором одержал Хуан Мануэль Фанхио. В 1953 году, автодром принял первый в истории Гран-при Формулы-1, прошедший не в Европе (если не учитывать «Индианаполис-500»). После смерти Доминго Перона и ухода Фанхио Гран-при Аргентины на автодроме в Буэнос-Айресе проводился лишь однажды в сезоне 1960 года. Затем Гран-при проводились непрерывно в 1972-1981 годах. Очередной перерыв в серии Гран-при совпал с Фолклендским конфликтом. Частная компания в 1991 году выкупила автодром и произвела его реконструкцию, и в 1995 году Формула-1 вернулась в Аргентину, впрочем — ненадолго, и после проведения четырёх Гран-при Формула-1 покинула автодром в Буэнос-Айресе. Победители Гран-при Аргентины чемпионата мира Формулы-1
Autódromo Oscar Alfredo Gálvez

Autódromo Oscar Alfredo Gálvez je dirkališče, ki leži v argentinskem mestu Buenos Aires. S presledki je med letoma 1953 in 1998 gostilo dirko Formule 1 za Veliko nagrado Argentine. Poimenovano je po argentinskem dirkaču Oscarju Alfredu Gálvezu. Zmagovalci Roza ozadje označuje dirko, ki ni štela za prvenstvo Formule 1. Glej tudi Seznam dirkališč Formule 1 Zunanje povezave Uradna spletna stran (špansko)
Autódromo Juan y Oscar Gálvez

Autódromo Juan y Oscar Gálvez (även känd som Autódromo Buenos Aires), tidigare Autódromo 17 de Octubre (1952-1955), Autódromo Municipal de la Ciudad de Buenos Aires (1955-1989) och Autódromo Oscar Alfredo Gálvez (1989-2008), är en racerbana belägen i Buenos Aires i Argentina. Banan, som byggdes 1952, ligger i en park söder om staden. Här kördes Argentinas Grand Prix under tjugo säsonger mellan 1953 och 1998. I närheten av Autódromo Juan y Oscar Gálvez finns också en kartingbana. F1-vinnare Externa länkar Chicane F1 – Buenos Aires
Katholische Universität Córdoba

Die Katholische Universität Córdoba (span.: Universidad Católica de Córdoba, kurz: UCC) ist eine katholische Privatuniversität mit Sitz in Córdoba, Argentinien. Geschichte Die UCC ist die älteste private Universität des Landes und wird geleitet vom Jesuitenorden. Die Katholische Universität von Córdoba ist Teil des weltweiten Netzwerkes der Jesuiten-Universitäten in über 90 Ländern und ist aktives Mitglied des Netzwerkes der Jesuiten-Universitäten in Lateinamerika (span.: Asociación de Universidades Confiadas a la Compañía de Jesús en América Latina, AUSJAL). Rektor ist Andrés Aguerre SJ, als Nachfolger von Alfonso Gómez SJ. An der 1956 gegründeten Katholischen Universität sind ca. 10.000 Studenten in den Bachelor-, Master- und PhD-Programmen eingeschrieben (Stand 2023). Der Campus mit zehn Fakultäten liegt circa zehn Kilometer außerhalb des Stadtzentrums. Fakultäten (Auswahl) Architektur Agrarwissenschaften (auch Veterinärmedizin und Food-Technologie) Economics and Business Administration Politikwissenschaft und Internationale Beziehungen Chemie Rechts- und Sozialwissenschaften Erziehungswissenschaften Philosophie und Geisteswissenschaften Maschinenbau Medizin (Medizin auch Zahnmedizin, Ernährung und Krankenpflege) Siehe auch Liste der Universitäten in Argentinien Weblinks Homepage Einzelnachweise