Albarracin

Albarracin este o municipalitate și un oraș spaniol din sud-vestul provinciei Teruel, în comunitatea autonomă Aragon. Municipalitatea are o populație de 998 locuitori. Orașul este monument național din 1961, deține Medalia de Aur pentru Merit în Arte Frumoase din 1996 și este propus de UNESCO pentru a fi declarat Patrimoniu Mondial UNESCO. Numeroasele stânci și faleze de gresie roșie care înconjoară Albarracinul îl fac un loc popular pentru escaladă, în special pentru practicanții de bouldering. Nume de locuri Este situat în apropierea anticului oraș roman Lobetum. În epoca vizigotă se numea Sfânta Maria din Orient. Arabii numeau locul Alcartam, care ar deriva din toponimul antic Ercávida, și cel mai probabil a devenit mai târziu cunoscut sub numele de Aben Razin, numele unei familii berbere din care derivă numele său actual. Numele locului ar proveni de la Ibn (Ben), fiul lui Razin, regi Taifa ai Albarracinului de la războiul civil din al-Andaluz până la Ibn Mardanis, regele lup al Murciei. Adică „locul fiilor lui Razin”, deși până în secolul XIX numele său oficial este Orașul Sfânta Maria de Albarracin. O altă teorie este că termenul „Albarracin” derivă din celticele alb, „munte”, și ragin, „vie”, „struguri”, sau din antroponimul Razin. Istorie În epoca fierului, a fost locuit de tribul celtic al lobetanilor. În pădurea de pini din gresie roșie au fost descoperite importante picturi rupestre epipaleolitice și neolitice în stilurile levantin, schematic și semischematic. În perioada romană, se pare că se numea Lobetum, iar în epoca vizigotă, Sfânta Maria din Orient. Secolele XX și XXI În timpul Războiului Civil Spaniol, în oraș au avut loc lupte între trupele republicane și cele naționaliste, controlul orașului schimbându-se de mai multe ori. În iulie 1937, a fost lansată o ofensivă republicană împotriva orașului, constituind cea mai mare confruntare armată din zonă în timpul războiului. Într-un atac rapid, pe 8 iulie, republicanii au ocupat orașul, cu excepția primăriei și a catedralei, unde soldații și civilii care se refugiaseră anterior au rămas asediați. Naționaliștii au reacționat trimițând întăriri, iar pe 13 iulie au reușit să recucerească orașul și să expulzeze trupele republicane. Orașul este Monument Național din 1961; deține Medalia de Aur pentru Merit în Arte Frumoase din 1996 și este propus de UNESCO pentru a fi declarat Patrimoniu Mondial pentru frumusețea și importanța moștenirii sale istorice. Albarracin este, de asemenea, membru al asociației Cele mai frumoase sate din Spania încă de la înființarea acesteia. Patrimoniu Centrul istoric al orașului Albarracin: centrul său istoric este declarat bun cultural cu codul RI-53-0000030. Catedrala Mântuitorului: situată lângă castel, biserica este datata din secolul al XVI-lea are o singură navă și capele laterale. Muzeul său găzduiește tapiserii flamande fine care înfățișează viața lui Ghedeon. Alcazarul din Albarracin, situat în orașul vechi, a fost recent restaurat și pregătit pentru vizitatori. Săpăturile arheologice și restaurarea structurilor sale au avut loc între 2004 și 2006. Deși păstrează o incintă formidabilă împrejmuită cu ziduri, interiorul său găzduiește un sit arheologic interesant din perioada medievală. A fost un alcazar andaluz, înființat când clanul Banu Razin a devenit conducător al acestui mic regat taifa în secolul XI. Fortăreața, care a dat numele orașului, a fost construită în secolul al XI-lea. În secolele XIV și XIII a rămas reședința domnilor din Albarracín, iar după cucerirea orașului de către aragonezi în 1284, a fost aproape complet transformată. Fortăreața a fost ocupată până la sfârșitul secolului. Aceasta a fost distrusă în secolul al XVI- secolul XVIII după Războiul de Succesiune. Palatul Episcopal: Este situat lângă catedrală. Are o fațadă barocă. Primăria: Este situată în Piața Primăriei. Datează din secolul XVI, cu balcoane din lemn și un coridor continuu peste râu. Casa de la Julianeta: o casă cu construcție tradițională, situată în Portal de Molina. Zidurile din Albarracin: din secolul XIV, de construcție creștină. Turnul Andador, construcție musulmană din secolul al X-lea și XI-lea, întărite cu o mică incintă dreptunghiulară. Turnul doamnei albe, simetric față de Turnul din Andador, este situat la capătul pintenului. Turnul din Muela, acum dispărut; similar cu cele de la Andador și Doamna Albă, era situat pe celălalt mal al râului. Referințe Linkuri externe Site-ul web al Primăriei din Albarracín Turism Sierra de Albarracín Fundația Santa María de Albarracín