NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Església de Sant Pere (Fuentes Claras)

Sant Pere és una església a Fuentes Claras (Província de Terol, Espanya). Descripció La referència més remota del temple és de l'any 1567, quan el visitador arquebisbal va manar que el sòl fos enrajolat. El temple va ser construït en maçoneria i pedra picada i està situat sobre les ruïnes de l'antiga ciutadella militar, construïda al segle xiv. Presenta una única nau de tres trams i capelles entre contraforts. La coberta és de creueria estrellada amb volanderes de fusta policromada del segle xvii i la capçalera és poligonal, coberta amb la mateixa volta que el tram adjacent de la nau major. La portada de l'edifici és senzilla, de dos cossos. És diferent a les habituals de l'època i seria producte d'una reforma posterior. Al costat esquerre de la portada es pot apreciar la inscripció Año 1663 / se plantó la olma. Des de data immemorial la portada estava flanquejada per dos oms centenaris (las olmas). Tots dos van ser atacats per una malaltia i, després de consulta popular, tallats en 1989 i substituïts per arbres joves. Al lateral dret es troba una petita construcció que dona accés a l'espai del cementiri antic, del qual encara es conserva el mur de carreus que voreja aquest costat del temple. La torre presenta dos cossos de pedra. El 1699 va ser coronada amb un nou chapitel, construït pel mestre d'obres Juan Antonio Aparicio, originari de Madrid. Per això el temple presenta una estètica barroca castellana, totalment diferent a la de la resta de temples religiosos de l'època a la comarca. Elements destacables De començament del segle xvii és el retaule de la Mare de Déu del Rosari, en el qual devia treballar l'escultor navarrès Miguel Sanz (m. 1623). De la mateixa època és un retaule manierista, amb imatges de Santa Anna i Sant Bartomeu. Al seu costat, al costat de l'epístola, es conserven les imatges divuitesques de Santa Llúcia, Sant Fabià i Sant Sebastià. Entre les escultures que guarda en el seu interior destaca al costat de l'evangeli el bust de Santa Anna, la Verge i el Nen, del segle xvi. El temple també guarda una rellevant col·lecció d'orfebreria, amb peces gòtiques com una crismera de l'finals del segle xv, dues creus processionals del XVI, destacant una realitzada a Daroca de forta arrel gòtica, a més d'un calze renaixentista i una custòdia barroca del segle xvii. Pel que fa a l'òrgan de tubs va ser construït en 1724 pel mestre orguener navarrès Bartolomé Sánchez (m. 1743). Vegeu també Fuentes Claras Referències Bibliografia (castellà) Carreras Asensio, José María (2001): Noticias sobre las torres de Olalla, Peralejos, Báguena, Fuentes Claras y Ferreruela de Huerva. Calamocha: Centro de Estudios del Jiloca (Xiloca, 27). ISSN 0214-1175. Pàg. 57-60 (castellà) Carreras Asensio, José María (2003): Noticias sobre la construcción de iglesias en el noroeste de la provincia de Teruel (siglos XVII-XVIII). Calamocha: Centro de Estudios del Jiloca (Serie monográfica, 15). ISBN 84-607-7302-7. Pàg. 214-217 (castellà) Sebastián López, Santiago (1974): Inventario artístico de Teruel y su provincia. Madrid: Servicio de Publicaciones del Ministerio de Educación y Ciencia. ISBN 84-369-0347-1. Pàg. 217-218
Santa María de Badaín

Santa María de Badaín ist eine Kirche in der spanischen Pyrenäengemeinde Tella-Sin in Sobrarbe in der Provinz Huesca der Autonomen Gemeinschaft Aragonien. Die Pfarrkirche des Bistums Barbastro–Monzón hat ab immemorabili den Rang einer Basilica minor und ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Geschichte Der abgelegene Weiler Badaín war ursprünglich ein Nonnenkloster des Benediktinerordens. Dessen romanische Kirche auf einer Höhe von 738 Metern wurde in der zweiten Hälfte des 16. Jahrhunderts vergrößert, dabei umgestaltet und der Turm hinzugefügt, der sich heute vom Rest des Komplexes abhebt. Nachdem sie zeitweise nur eine Einsiedelei war, wurde sie später zu einer Pfarrkirche. Beschreibung Das geostete Bauwerk wurde aus Bruch- und Kieselsteinen mit Zement errichtet, die Ecken wurden mit Quadersteinen ausgeführt. Zwei Joche des einschiffigen Langhauses wurden mit einem Kreuzrippengewölbe ausgeführt. Im hinteren Joch wurde eine moderne Empore eingefügt. An das Kirchenschiff ist auf der Nordseite eine Kapelle mit Sternrippengewölbe angefügt, die Kapelle auf der Südseite mit Tonnengewölbe liegt in der Dicke der Außenmauer. Der um zwei Stufen erhöhte Chor stammt aus der ursprünglichen Kirche. Der eingezogene Chor zeigt noch die Anlage ähnlich einem Drei-Konchen-Chor in der Art von San Juan de Toledo de Lanata oder Monflorite. Beim Umbau wurde die Hauptapsis durch einen Altarraum mit flachem Abschluss ersetzt, der von einem etwas niedrigeren Spitztonnengewölbe bedeckt ist. An der Südwand öffnet sich noch die Nebenapsis, sie ist mit einem Gewölbe aus Tuffstein bedeckt. Sie hat ein kleines zentrales Fenster und ist außerhalb des Bauwerks nicht sichtbar. Über dem Altarraum erhebt sich der quadratische Turm mit drei Etagen, die mit Gewölben ausgeführt wurden. Unterhalb des mit Schiefer verkleideten Satteldachs ist die Jahreszahl „1576“ angebracht. Ein runder, angebauter Nebenturm diente als Treppenhaus. Vor der heutigen Eingangstür und in einer Kapelle, die ebenfalls mit einem Rippengewölbe überdacht ist, befindet sich das Taufbecken. Dieses Baptisterium ist vermutlich für Tauchriten verwendet worden. Weblinks Einzelnachweise
Murillo de Gállego

Murillo de Gállego (aragonesisch Morillo de Galligo) ist eine spanische Gemeinde in der Provinz Saragossa der Autonomen Region Aragón. Sie gehört zur Comarca Hoya de Huesca. Der Ort liegt überwiegend westlich des Rio Gállego. Zu der Gemeinde gehören auch die Orte Concilio und Morán. Geschichte Der Ort wird im Jahr 1033 im Cartulario de San Juan de la Peña erstmals erwähnt. Bevölkerungsentwicklung Sehenswürdigkeiten Kirche San Salvador Einsiedelei Virgen de la Liena Reste der Burg aus dem 11. Jahrhundert Weblinks CAI Aragón über Murillo Einzelnachweise
Murillo de Gállego

Murillo de Gállego (en aragonés Morillo de Galligo,​ o Murillo de Galligo,​ o también Moriello de Galligo​) es un municipio y localidad española de la provincia de Zaragoza, en la comunidad autónoma de Aragón. El término municipal, que incluye también los núcleos de Concilio y Morán, tiene una población de 194 habitantes (INE 2025). Geografía La localidad está ubicada en la comarca natural de la Galliguera. En el término municipal se encuentran las localidades de Concilio y Morán. Historia Primera mención: El 19 de marzo de 1033 (Ubieto Arteta, Cartulario de San Juan de la Peña, n.º 60) Demografía Murillo de Gállego cuenta con una población de 194 habitantes (INE 2025). Población por núcleos Desglose de población según el Padrón Continuo por Unidad Poblacional del INE. Economía Evolución de la deuda viva El concepto de deuda viva contempla sólo las deudas con cajas y bancos relativas a créditos financieros, valores de renta fija y préstamos o créditos transferidos a terceros, excluyéndose, por tanto, la deuda comercial. La deuda viva municipal por habitante en 2014 ascendía a 943,03 €. Administración y política Patrimonio Monumentos religiosos Ermita de la Virgen de la Liena Iglesia de San Salvador.- Declarada bien de interés cultural desde el 14 de junio de 1946. Monumentos civiles Restos de un castillo del siglo XI Cultura Museo Eléctrico Se conserva con vitalidad sobre entre las personas mayores, el uso de la lengua aragonesa. El edificio del ayuntamiento recuperó la denominación "Casa d'a Billa" hace varios años. Deportes Deportes de Aventura Fiestas 20 de enero – en honor de San Sebastián. 2 de febrero – Virgen de Candelas. 24 de agosto – en honor a San Bartolomé. Véase también Anexo:Municipios de la provincia de Zaragoza Anexo:Municipios aragonófonos de Aragón según el Anteproyecto de la Ley de Lenguas Anexo:Bienes de interés cultural de la provincia de Zaragoza Referencias Bibliografía UBIETO ARTETA, Antonio. Historia de Aragón. Los pueblos y los despoblados II. Zaragoza: Anúbar, 1985. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Murillo de Gállego. Ficha de la población
Murillo de Gállego

Murillo de Gállego est une commune d’Espagne, dans la province de Saragosse, communauté autonome d'Aragon comarque de Hoya de Huesca. Géographie Communes limitrophes Administration et politique Liste des Maires Le maire est élu par le conseil municipal, parmi les conseillers municipaux ayant occupé la première place de leurs listes respectives. Est élu maire celui qui recueille le soutien de la majorité absolue des conseillers. Si aucun candidat n'atteint cette majorité, le conseiller municipal ayant occupé la première place de la liste qui a recueilli le plus grand nombre de suffrages est proclamé maire. Notes et références Annexes Articles connexes Liste des comarques d'Aragon Liens externes Site officiel Portail des Pyrénées Portail de l’Aragon
Murillo de Gállego

Murillo de Gállego (aragónul Morillo de Galligo vagy Moriello de Galligo) település Spanyolországban, Zaragoza tartományban. Murillo de Gállego Las Peñas de Riglos, Ayerbe, Biscarrués, Santa Eulalia de Gállego, Agüero, Ardisa, Luna és Puendeluna községekkel határos. Lakosainak száma 194 fő (2025). Népesség A település népessége az utóbbi években az alábbiak szerint változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Мурильо-де-Гальего

Мурильо-де-Гальего (исп. Murillo de Gállego, кат. Morillo de Galligo, араг. Moriello de Galligo) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Сарагоса, в составе автономного сообщества Арагон. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Ойя-де-Уэска. Занимает площадь 46,8 км². Население — 189 человек (на 2010 год). Расстояние — 76 км до административного центра провинции. Население Примечания Ссылки Alcorce Aventura Empresa de guías;n . Архивировано из оригинала 11 октября 2007 года. Ficha de la población Mapa de Situación . Дата обращения: 8 марта 2008. Архивировано из оригинала 29 сентября 2007 года.
Мурільйо-де-Гальєго

Мурільйо-де-Гальєго (ісп. Murillo de Gállego, араг. Morillo de Galligo) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Арагон, у провінції Сарагоса. Населення — 189 осіб (2010). Муніципалітет розташований на відстані близько 330 км на північний схід від Мадрида, 75 км на північ від Сарагоси. На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: (дані про населення за 2010 рік) Консіліо: 32 особи Моран: 0 осіб Мурільйо-де-Гальєго: 157 осіб Демографія Динаміка населення (INE ): Галерея зображень Посилання Примітки
El Campell

El Campell (oficialment amb grafia tradicional Alcampell) és una vila i municipi d'Aragó de parla catalana. Pertany administrativament a la comarca de la Llitera i a la província d'Osca. Forma part de la regió històrica de la Franja de Ponent. La temperatura mitjana anual és de 13° i la precipitació anual, 480 mm. Topònim Es considera que el topònim prové del diminutiu de «camp». Oficialment s'ha adoptat la grafia Alcampell, que és la forma de pronunciar-ho. Geografia El terme municipal limita amb Peralta i Calassanç i Baells al nord, amb Castellonroi, Albelda i Almenar per l'est, amb Tamarit i Almacelles pel sud, amb el Torricó pel sud-oest i amb Sant Esteve de Llitera per l'oest. El terme municipal comprèn també l'enclavament de Pelegrinyó, entre Rocafort i Sant Esteve de Llitera, i té una extensió de 5.781 ha incloent-hi Pelegrinyó. Altres entitats de població són: Miporquet, Vivers, actualment despoblat i l'antiga quadra de Montalt. A 500 m d'altura sobre el nivell del mar, el nucli urbà està ubicat al sud d'una franja plana dita La Quadra situada al seu torn al sud de les Clenxes. Si bé part del terme (Les Lliteres) són terres de reg, el poble i la resta, ara com ara segueixen sent terra de secà. El cerç o vent d'Aragó, el botxorno o xafogor, també conegut com a vent de llevant, i la tramuntana o vent del nord, l'airegen al llarg de l'any. Persones il·lustres Josep Antoni Duran i Lleida (1952), polític Josep Anton Chauvell i Larrégola (1956) escriptor Josep Lluís Espluga i Trenc (1964) sociòleg Cristina Bosch i Arcau (1965), política Referències
Alcampell

Alcampell (auf Katalanisch El Campell) ist eine Gemeinde in der Provinz Huesca in der Autonomen Gemeinschaft Aragonien in Spanien. Sie liegt in der Comarca La Litera in der überwiegend katalanischsprachigen Franja de Aragón. Gemeindegebiet Zur Gemeinde gehört die heute unbewohnte Exklave Pelegriñón (Katalanisch Pelegrinyó) mit kleiner romanischer Kirche und der Einsiedelei Santa Ana. Geschichte Im Gemeindegebiet wurden Spuren iberischer Besiedelung gefunden. Die Ortsgeschichte setzt allerdings erst mit dem Defensivsystem (mit einer Festung) ein, das in der Zeit der Mauren eingerichtet wurde. Um 1090 erfolgte die christliche Rückeroberung durch Graf Armengol IV. von Urgell. Der Ort wird im Jahr 1098 erstmals genannt. In der Folgezeit lag Alcampell im Schnittpunkt der Interessen der Grafen von Urgell und der Könige von Aragonien. 1785 erfolgte die Trennung von Tamarite de Litera. Bevölkerungsentwicklung seit 1900 Sehenswürdigkeiten Kirche Santa Margarita aus dem 16. Jahrhundert im Mudéjarstil Einsiedelei Santa Margarita Turm Torre Bellet Mehrere Brunnen Weblinks Einzelnachweise
Alcampell

Alcampell (Spanish: [alkamˈpel]) or El Campell (Catalan: [el kamˈpeʎ]) is a municipality located in La Litera/La Llitera, province of Huesca, Aragon, Spain. According to the 2004 census (INE), the municipality has a population of 849 inhabitants. See also List of municipalities in Huesca References
Alcampell

Alcampell (en catalan El Campell) est une commune de la province de Huesca dans la communauté autonome de l'Aragon en Espagne. Elle est située dans la comarque de la Litera/Llitera. De langue catalane, elle fait partie de la Frange d'Aragon. Géographie Histoire Démographie Administration Économie Sites et patrimoine Les édifices et sites notables de la commune sont : Église paroissiale Sainte-Marguerite (es) Chapelle Sainte-Marguerite Clot de Turrent Ancien moulin de Falagué Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des communes de la province de Huesca Frange d'Aragon Liens externes Site de la mairie d'Alcampell (es) « Répertoire des communes sur le site de la députation provinciale de Huesca (Diputación de Huesca) », sur www.dphuesca.es, Députation provinciale de Huesca « Fiche sur Alcampell dans le répertoire » (consulté le 28 mars 2017) (es) « Site de la comarque de la Litera/Llitera », sur lalitera.org, comarque de la Litera/Llitera Portail de l’Aragon Portail des Pays catalans Portail des Pyrénées
Alcampell

Alcampell (katalánul: El Campell) település Spanyolországban, Huesca tartományban. Alcampell Albelda, Altorricón, Peralta de Calasanz, San Esteban de Litera, Baélls, Almacelles, Almenar és Tamarite de Litera községekkel határos. Lakosainak száma 650 fő (2025). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Alcampell

Alcampell è un comune spagnolo di 873 abitanti situato nella comunità autonoma dell'Aragona. Appartiene a una subregione denominata Frangia d'Aragona. In paese si parla ancora una varietà occidentale di catalano con chiare influenze castigliane. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Alcampell Collegamenti esterni Sito ufficiale, su alcampell.net. (CA) Alcampell, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Алькампель

Алькампель (исп. Alcampell, кат. El Campell) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Уэска, в составе автономного сообщества Арагон. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Ла-Литера. Занимает площадь 57,81 км². Население — 782 человека (на 2010 год). География Алькампель расположен в районе Ла-Литера и граничит с его муниципалитетами: Перальта-де-Каласанс, Баэльс, Альбельда, Альторрикон, Тамарите-де-Литера, Сан-Эстебан-де-Литера; с юга граничит с муниципалитетами района Сегрия: Альменар и Альмасельяс. Муниципалитет также включает незаселённый эксклав Пелегриньон, отделённый от его основной территории эксклавом Рокафорт муниципалитета Сан-Эстебан-де-Литера. В состав муниципалитета входит его центр — селение Алькампель и деревня Мипоркет (Miporquet) в южной части, остальные населённые пункты в настоящее время опустели (Монтанера, Виверс). В муниципалитете находится приходская церковь святой Маргариты, построенная в 1664 году. Местный праздник приурочен к 31 августа. Среднегодовая температура — 13°, ежегодное количество осадков — около 480 мм. Экономика Экономика муниципалитета представлена сельским хозяйством. Площадь пашни составляет около 4300 гектаров. Выращивают зерновые (пшеница, ячмень), люцерну, кукурузу, лён. В садоводстве основными культурами являются оливки, виноград, миндаль, персики, груши, абрикосы, сливы. Развито скотоводство, овцеводство, свиноводство. История Первое упоминание Алькампель относится к 1098 году, в те времена это селение было во власти графов Урхель. Происхождение имени Алькампель является производным от каталонского и означает «малые поля». Население Примечания Ссылки Siio oficial
Алькампель

Алькампель (ісп. Alcampell, кат. El Campell) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Арагон, у провінції Уеска. Населення — 793 особи (2009). Муніципалітет розташований на відстані близько 380 км на північний схід від Мадрида, 75 км на схід від Уески. Демографія Динаміка населення (INE ): Посилання Офіційна вебсторінка [Архівовано 20 травня 2022 у Wayback Machine.] Примітки
Lasquarri

Lasquarri (en castellà Lascuarre i en aragonès Llascuarre) és una vila i municipi a la comarca de la Ribagorça, a la Franja de Ponent, Aragó. Està situat a la vall de l'Isàvena i a 647 metres sobre el nivell de la mar, just al Nord de Benavarri, cap del partit judicial de què forma part. Lasquarri és a la Franja de Ponent, administrativament dins de la província d'Osca, a la Ribagorça aragonesa, al partit judicial de Barbastro, per això és part dels Països Catalans i té com a llengua patrimonial el català ribagorçà. Els mitjans de vida fonamentals hi són l'agricultura i la ramaderia. Toponímia El topònim Lasquarri pot ser d'origen basc: Latz (toll), y gorri (roig), amb diftongació en -ua-. En el fogatge de 1495 és escrit La Escuarre. Vegeu també Sant Martí de Lasquarri. Referències Enllaços externs Pàgina web de Baltasar Sin
Lascuarre

Lascuarre (Katalanisch Lasquarri) ist eine katalanischsprachige Gemeinde der Franja de Aragón in einem linken Seitental des Río Isábena der Provinz Huesca in der Autonomen Gemeinschaft Aragonien in Spanien. Der Ort liegt in der Comarca Ribagorza. Bevölkerungsentwicklung Sehenswürdigkeiten Burg von Lascuarre aus der Zeit der Reconquista. Pfarrkirche Asunción de la Virgen aus dem 16. Jahrhundert. Die auf das 12. Jahrhundert zurückgehende, 2006 restaurierte Einsiedelei Sant Martí de Lascuarre. Die ruinöse Einsiedelei San Vicente. Torre de los Moros, möglicherweise an der Stelle eines Wachturms aus der Zeit der Reconquista. Weblinks CAI Aragón-Lascuarre (spanisch) Einzelnachweise
Lascuarre

Lascuarre (in Spanish, [lasˈkwa.re]), Llascuarre (in Aragonese, [ʎasˈkwa.re]), or Lasquarri (in Catalan, [lasˈkwa.ri]), is a municipality located in the province of Huesca, Aragon, Spain. According to the 2004 census (INE), the municipality has a population of 146 inhabitants. See also List of municipalities in Huesca References
Lascuarre

Lascuarre (en catalan Lasquarri et en aragonais Llascuarre) est un village et une commune espagnole appartenant à la province de Huesca (Aragon, Espagne) dans la comarque de la Ribagorce et le partit judicial de Benabarre, au Nord de laquelle elle se trouve. La langue patrimoniale, bien vivante, est le catalan ribagorçan. La commune fait donc partie de la Franja de Ponent (Frange occidentale de la langue catalane). Géographie Par la route A 2613, le village communique avec la vallée de l'Isàvena et, indirectement, avec la N-230 (Toulouse) - Vielha - Lérida - Tortosa. Démographie La population de la commune est d'environ 150 habitants, avec tendance à la baisse. Économie La commune vit principalement d'agriculture et d'élevage. D'anciens champs en voie de boisement témoignent d'une certaine déprise agricole. Lieux et monuments En plus de son église, la commune possède, à l'est du village, la chapelle Sant Martí de Lasquarri, romane (du XIIe – XIIIe siècles), en bon état de conservation. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des communes de la province de Huesca Frange d'Aragon Liens externes Site officiel Portail de l’Aragon Portail des Pays catalans Portail des Pyrénées
Lascuarre

Lascuarre (aragónul: Llascuarre, katalánul: Lasquarri) település Spanyolországban, Huesca tartományban. Lascuarre Isábena, Castigaleu, Tolva, Benabarre, Capella és Graus községekkel határos. Lakosainak száma 139 fő (2025). Népesség A település népessége az utóbbi években az alábbiak szerint változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Lascuarre

Lascuarre è un comune spagnolo di 159 abitanti situato nella comunità autonoma dell'Aragona. Fa parte di una subregione denominata Frangia d'Aragona. Lingua d'uso, è, da sempre, una varietà dialettale del catalano occidentale. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Lascuarre Collegamenti esterni Sito ufficiale, su lascuarre.es. (CA) Lascuarre, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Lascuarre

Lascuarre is een gemeente in de Spaanse provincie Huesca in de regio Aragón met een oppervlakte van 32 km². Lascuarre telt 136 inwoners (1 januari 2016). Demografische ontwikkeling Bron: INE, 1857-2011: volkstellingen Opm.: In 1857 werd de gemeente Sagarras Altas aangehecht
Ласкуарре

Ласкуарре (исп. Lascuarre) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Уэска, в составе автономного сообщества Арагон. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Рибагорса. Занимает площадь 31.9 км². Население — 157 человек (на 2010 год). Расстояние — 101 км до административного центра провинции. Население Примечания
Ласкуарре

Ласкуарре (ісп. Lascuarre, кат. Lasquarri) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Арагон, у провінції Уеска. Населення — 158 осіб (2009). Муніципалітет розташований на відстані близько 400 км на північний схід від Мадрида, 75 км на схід від Уески. Демографія Динаміка населення (INE ): Посилання Примітки