NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Biarritz

Biarritz (baskicky Miarritze, v gaskoňském nářečí Biàrritz) je francouzské přímořské letovisko. Nachází se v jihozápadní Francii v departementu Pyrénées-Atlantiques, na břehu Atlantského oceánu v Biskajském zálivu asi 11 kilometrů severně od hranic se Španělskem. Jde o luxusní turistickou destinaci, která je vyhledávána také surfaři. Město leží ve francouzské baskické oblasti, proto jsou zde často vidět baskické vlajky a symboly. Geografie Sousední obce: Anglet, Bidart, Arbonne a Arcangues. Dějiny Jako osadu vhodnou pro rybolov, velrybářství a námořní obchod založili Biarritz pravděpodobně již v roce 840 Vikingové. Kolem roku 1800 měla tato rybářská osada jen asi 200 obyvatel. V roce 1854 zde dva měsíce pobývala císařovna Eugenie, manželka francouzského císaře Napoleona III. Císařovna byla původem Španělka a místo na hranicích své vlasti si velmi oblíbila. Napoleon III. pro ni nechal postavit palác (v současnosti luxusní hotel), kde pak manželé pravidelně trávili letní prázdniny. To dalo podnět pro velký rozmach turistiky a lázeňství v Biarritz. Pamětihodnosti a zajímavosti Asijské muzeum s rozsáhlou sbírkou předmětů původem z Indie, Nepálu, Tibetu a Číny. Mořské muzem s akvárii a bazény pro chov žraloků Muzeum čokolády Biarritz Surf Festival – každoroční festival a sjezd surfařů Kostel sv. Martina z 12. století, přestavěný v 16. století luxusní hotel Chapelle Imperiale, původně letní rezidence císařovny Eugenie dvě velká kasina Vývoj počtu obyvatel Počet obyvatel Sport Kromě surfování se jedná o významné středisko pro ragby, baskickou pelotu a golf. Související články Seznam obcí v departementu Pyrénées-Atlantiques Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Biarritz na Wikimedia Commons Oficiální stránky Touristická kancelář v Biarritz Letiště Biarritz Anglet Bayonne Průvodce po Biarritz Biarritz telefonní seznam Biarritz Počasí v Biaritz Archivováno 4. 8. 2020 na Wayback Machine. Video z Biarritz Fotografie z Biarritz
Biarritz (Franciaország)

Biarritz üdülőváros Dél-Franciaországban, Baszkföldön, a Vizcayai-öböl partján. A város különösen kedvelt a hullámlovasok között az Atlanti-óceán kedvező hullámjárása miatt. Éghajlata Története Biarritzot írott szöveg 1170-ben említi először mint Bearriz. A település létrejöttét a tengeri halászatnak köszönheti. A 12. századtól kezdve fontos bálnavadászati központja volt Franciaországnak. A 18. században felfedezték az óceán gyógyító hatását, és orvosi javaslatra, már ekkor érkeztek gyógyulást kereső zarándokok Biarritzba, az óceán partra. Mint üdülőhely 1854-ben vált ismertté, amikor Eugénia francia császárné palotát építtetett a tengerparton. Eugénia császárnő palotája ma (Hôtel du Palais) néven szálloda. Ezután Európa királyi családjai rendszeres nyaraló vendégeivé váltak a városnak. Gyakran itt töltötte a nyarat a Brit királyi család (Viktória brit királynő, VII. Eduárd brit király), XIII. Alfonz spanyol király. De megfordult itt Erzsébet magyar királyné is. 1901. augusztus 10-én nyitották meg Biarritz kaszinóját. Ez fokozta népszerűségét Európa nemesi családja és Észak-Amerika gazdag turistái között. Különösen kedvelt volt a város az orosz előkelőségek között. Villája volt Biarritzban Fjodor Ivanovics Saljapinnak. Itt töltötte 1897 nyarát Csehov, és az Amerikába költözését megelőző időt Vladimir Nabokov. Hullámlovasok Biarritz az európai hullámlovasok Mekkája. Az Atlanti-óceán hullámjárását kihasználó szörfösök 1957-ben álltak először deszkára a Vizcayai-öbölben. Az évente megrendezett Biarritzi szörffesztivált először 1993-ban rendezték meg a Côte des Basques-on. Ez ma Európa első számú hullámlovas eseménye. Panoráma Jegyzetek Források Kis, Csaba (1995). Franciaország. Medicina Könyvkiadó Rt. ISBN 9632438493. (Földünk térképeken) Felelős kiadó: Vajda Béla: Világatlasz országlexikonnal. TOPOGRÁF Térképészeti Kft. 3.javított kiadás. Nyíregyháza: NYÍR-KARTA Bt. 2005. ISBN 978-963-9618-01-5 40. oldal D7
Biarritz

Biarritz (gask. Biàrritz, bask. Miarritze) – miejscowość i gmina we Francji, w regionie Nowa Akwitania, w departamencie Pireneje Atlantyckie. Według danych na rok 1990 gminę zamieszkiwały 28 742 osoby, a gęstość zaludnienia wynosiła 2465 osób/km² (wśród 2290 gmin ówczesnej – starej Akwitanii Biarritz plasowała się na 10. miejscu pod względem liczby ludności, natomiast pod względem powierzchni na miejscu 953.). Popularna miejscowość turystyczna ze względu na dogodne warunki surfingowe. Transport Miasto jest obsługiwane przez kolej od 1864 roku. Znajduje się w nim dworzec Gare de Biarritz na linii kolejowej Bordeaux – Irun. W latach 1911–1980 bliżej centrum miasta funkcjonował dworzec Gare de Biarritz-Ville. Zobacz też Cerkiew Opieki Matki Bożej i św. Aleksandra Newskiego w Biarritz Biarritz Olympique – profesjonalny klub rugby union Ludzie związani z Biarritz Miasta partnerskie Augusta, Stany Zjednoczone Cascais, Portugalia Ixelles, Belgia Jerez de la Frontera, Hiszpania Saragossa, Hiszpania Mar del Plata, Argentyna Przypisy Bibliografia Francuski urząd statystyczny. (fr.). Galeria
Biarritz

Biarritz (francês: [bjaʁits] ()) é uma comuna francesa do arrondissement (distrito) de Baiona, departamento dos Pirenéus Atlânticos, região administrativa da Nova Aquitânia. Estende-se por uma área de 11,66 km² e em 2021 tinha 25 764 habitantes. Está localizada a 35 km da fronteira com Espanha. É um afluente destino turístico à beira-mar, conhecido pelo Hôtel du Palais, cassinos em frente ao mar e sua cultura de surf, sendo uma das principais cidades do País Basco francês. Geografia Biarritz está localizada no sudoeste da França, perto da fronteira com a Espanha e ao longo da Costa Basca. Biarritz foi construída no topo de uma cadeia de colinas ao longo da costa. A cidade é cercada por diferentes praias de areia fina, como a praia grande, a costa Basca ou o porto dos pescadores. Biarritz é atravessada somente pelo canal d'Atxinetxe que desemboca em Bayonne, após passar por Anglet. Devido à sua composição de falésias frente ao mar, Biarritz é aberta aos ventos marinhos. Os invernos são leves e o calor no verão é suportável. Os ventos sofrem uma tripla influência: do oceano Atlântico, dos Pirenéus e das brisas locais. Os ventos marinhos são dominantes, e trazem umidade e frescor no verão, assim como suavizam o inverno. Por isso, a cidade tem temperaturas acima do resto da França nos períodos mais frios do ano. Em média, a temperatura invernal é cerca de 8 °C; no verão, a média é 20 °C. História Balneário famoso desde o século XIX, Biarritz era uma cidade de pescadores pequenas, quando o poeta Victor Hugo descobriu seus encantos em 1843. A cidade foi constituída originalmente por dois centros de população: o primeiro no bairro da igreja de Saint-Martin, e o outro no porto dos pescadores. O emblema da cidade é identificado por uma grande barca, que até hoje é o símbolo da cidade. O lema da cidade remete a sua geografia e seu clima, sendo ele "J'ai pour moi les vents, les astres et la mer." ("Tenho para mim os ventos, os astros e o mar.") Economia As atividades locais de Biarritz são direcionadas para as seguintes áreas: Turismo Esporte (golfe, surfe e rugby) Indústria marítima Notas Referências
Biarritz

Biarritz (baskovsko Biarritz / Miarritze, okcitansko Biàrritz) je letoviško mesto in občina v jugozahodnem francoskem departmaju Pyrénées-Atlantiques regije Nova Akvitanija. Leta 2008 je mesto imelo 26.273 prebivalcev. Geografija Kraj leži v jugozahodni francoski pokrajini Labourd ob Biskajskem zalivu, zahodno od Bayonna. Skupaj z njim in sosednjim Angletom sestavlja urbano ozemlje Aglomeracijske skupnosti Bayonne-Anglet-Biarritz, v kateri živi 123.619 prebivalcev. Rt Saint-Martin s svetilnikom označuje mejo med severno ležečo peščeno plažo, ki se vleče vse do 200 km oddaljenega estuarija Gironde, in južno skalnato obalo Côte basque. Administracija Biarritz je sedež dveh kantonov: Kanton Biarritz-Vzhod (del občine Biarritz: 14.091 prebivalcev), Kanton Biarritz-Zahod (del občine Biarritz: 11.306 prebivalcev). Oba kantona sta sestavna dela okrožja Bayonne. Zgodovina Vikingi, ki so vdrli na ozemlje Gaskonje sredi 9. stoletja, so se naselili na ozemlju Biarritza. Po porazu leta 982 so njihovi potomci ostali na obali, sicer obljudeni s pretežno večinskimi Baski, kjer so se ukvarjali v glavnem s kitolovom. Ta dejavnost je ostala glavna panoga vse do 18. stoletja, ko so zdravniki priporočili morsko vodo in Biarritz kot mesto z zdravilnimi učinki; posledično so se vanj začele stekati množice ljudi z različnimi boleznimi. Biarritz je postal poznan leta 1854, ko je dala cesarica Evgenija, žena Napoleona III., na njegovi obali zgraditi palačo, sedanji Hôtel du Palais. Znamenitosti cerkev sv. Martina iz 12. stoletja, obnovljena v 16. stoletju, ruska ortodoksna cerkev, zgrajena v 19. stoletju za ruske aristokrate azijski muzej s pomebno zbirko azijske umetnosti, predvsem iz Indije, Kitajske, Nepala in Tibeta, pomorski muzej, muzej čokolade. Pobratena mesta Augusta (Georgia, ZDA), Cascais (Portugalska), Ixelles (Belgija), Jerez de la Frontera (Španija), Zaragoza (Španija). Glej tudi seznam mest v Franciji Zunanje povezave uradna stran (v francoščini) turizem Arhivirano 2008-11-18 na Wayback Machine.
Бијариц

Бијариц (фр. Biarritz) град је у Француској у региону Нова Аквитанија, у департману Атлантски Пиринеји. По подацима из 1990. године број становника граду је био 28.742, а густина насељености је износила 2.465 становника/km². Некада мало рибарско село, Бијариц је постао монденско летовалиште након 1854. године када га је посетио Наполеон III. Географија Клима Демографија Партнерски градови Каскаис Херез де ла Фронтера Иксел Сарагоса Мар дел Плата Огаста Галерија Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Извор података: Insee Мапе и сателитски снимци: Google maps MSN-ов атлас света
Biarritz

Biarritz (även Miarritze på baskiska) är en fransk kommun i departementet Pyrénées-Atlantiques, Nouvelle-Aquitaine, i sydvästra Frankrike vid Biscayabukten. Staden är känd som kurort/badort sommartid vilket gör att befolkningen ökar från 30 000 vintertid till uppemot 100 000 sommartid. År 2023 hade Biarritz 26 206 invånare. Rugby är den dominerande sporten i den franska delen av Baskien (Iparralde), och stadens rugbylag Biarritz Olympique är ett av de ledande rugbylagen i Frankrike. Deras senaste franska mästerskap vanns år 2006. Biarritz var ännu på 1850-talet ett obetydligt fiskeläge, då den genom Napoleon III:s besök kom på modet som badort. I början av 1900-talet blev den en populär besöksort för brittiska turister. Geografi Staden gränsar till kommunerna Bayonne och Anglet och är belägen 18 kilometer från gränsen till Spanien. Den ligger även i den traditionellt baskiska regionen Labourd. Läget vid havet karaktäriseras av enorma klippor och sandstränder. Befolkningsutveckling Antalet invånare i kommunen Biarritz Galleri Transporter Biarritz har en flygplats (IATA-kod: BIQ) belägen drygt 3 km från centrum. Flygplatsen har inrikeslinjer året runt till flera städer i Frankrike, bl.a. Paris och Nice, samt, framför allt under sommarsäsongen, flera utrikeslinjer till olika städer i Europa. SAS flyger (år 2016) till Biarritz sommartid från Köpenhamn och Stockholm/Arlanda medan Ryanair flyger till Biarritz från vår till höst från Stockholm/Skavsta. Biarritz flygplats nås via busslinje 14 från Biarritz centrum och kostar (år 2016) 1 euro enkel väg. Biarritz har en järnvägsstation, som dock ligger i utkanten av staden nära flygplatsen. Biarritz har dagliga tågförbindelser med Paris (både TGV och nattåg) samt finns regionaltrafik till näraliggande orter. Det är möjligt att åka tåg mellan Biarritz och San Sebastian i Spanien genom att ta regionaltåg till gränsstaden Hendaye och där byta till spanskt lokaltåg som går över till den franska sidan av gränsen. Se även Lista över kommuner i departementet Pyrénées-Atlantiques Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Biarritz. Officiell webbplats
Universität Bordeaux Montaigne

Die Universität Bordeaux Montaigne (französisch: Université Bordeaux Montaigne) ist eine von ehemals vier Universitäten der französischen Stadt Bordeaux. Sie wurde 1970 als Université Bordeaux-III gegründeten und 1990 in Erinnerung an Michel de Montaigne in „Université Michel de Montaigne Bordeaux III“ umbenannt. Am 12. März 2014 wurde der Name auf „Université Bordeaux Montaigne“ verkürzt, nachdem die anderen drei Hochschulen der Stadt zur „Université de Bordeaux“ vereinigt wurden. Bekannte Absolventen Thomas Bierschenk (* 1951), Ethnologe und Soziologe Chaïbou Dan Inna (* 1952), Theaterwissenschaftler, Dramatiker und Politiker Nafissatou Dia Diouf (* 1973), Autorin Jens Ivo Engels (* 1971), Historiker Jean-Claude Golvin (* 1942), Architekt, Archäologe und Ägyptologe Andreas Gutsfeld (* 1957), Althistoriker Karen Horn (* 1966), Wirtschaftsjournalistin und Publizistin Kokou Henri Motcho (* 1959), Geograph Marc Orlando (* 1968), Konferenzdolmetscher und Übersetzer Nina Pauer (* 1982), Journalistin und Autorin Inga Claudia Römer (* 1978), Philosophin Simplice Sarandji (* 1955), Politiker Wolfgang Schmale (* 1956), Historiker Burghart Schmidt (* 1962), Historiker Gabriele Weigand (* 1953), Erziehungswissenschaftlerin Margarete Zimmermann (* 1949), Romanistin Bekannte Professoren und Dozenten Marie-Bernadette Dufourcet (* 1956), Musikwissenschaftlerin und Organistin Pauline Valade (* 1987) Weblinks Offizielle Website Einzelnachweise
Universidad Bordeaux-Montaigne

La Universidad Burdeos-Montaigne (en francés: Bordeaux-Montaigne), anteriormente Universidad Michel-de-Montaigne Burdeos III desde 1990 hasta 2014, es una universidad pública francesa, ubicada a las afueras de Burdeos. Sus principales áreas de enseñanza e investigación son las artes, la literatura, las lenguas, la historia, la historia del arte, la geografía, la planificación, la planificación urbana, la comunicación y el periodismo. Alrededor de 15.000 estudiantes están matriculados. Historia En 1971, la división de la Universidad de Burdeos crea tres universidades: Burdeos I, II y III. Las prensas universitarias de Burdeos (en francés: presses universitaires de Bordeaux) se fundan en 1983. En 1990, la Universidad de Burdeos III tomó el nombre de "Universidad Michel-de-Montaigne" El 12 de marzo de 2014, la Universidad Michel-de-Montaigne Burdeos III pasó a llamarse "Universidad Burdeos-Montaigne", mientras que las otras tres universidades de Burdeos se fusionaron,​ habiendo actualmente dos universidades en la ciudad. Oferta de formación La oferta de formación esta diversificada en lenguas, artes y ciencias humanas y sociales:​ Grados Archivado el 30 de marzo de 2019 en Wayback Machine. Másteres Archivado el 30 de marzo de 2019 en Wayback Machine. Referencias Véase también Universidad de Pau y Pays de l'Adour Michel de Montaigne Anuntxi Arana Enlaces externos Universidad Burdeos-Montaigne. (en francés) Université Bordeaux-Montaigne.
Università Bordeaux Montaigne

L'Università Bordeaux Montaigne (in francese: Université Bordeaux Montaigne) è un istituto universitario francese con sede nella periferia di Bordeaux, nell'area universitaria di Talence-Pessac-Gradignan. Fa parte dell'Accademia di Bordeaux. Ci sono più di 17 000 immatricolati per anno. Il campus, che si estende su 265 ettari, è uno dei più grandi d'Europa. Voci correlate Michel de Montaigne Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Università Michel de Montaigne Bordeaux 3 Collegamenti esterni Sito web ufficiale, su u-bordeaux-montaigne.fr.
Universiteit Bordeaux-Montaigne

De Universiteit Bordeaux-Montaigne (Université Bordeaux Montaigne, voorheen Université Michel-de-Montaigne - Bordeaux-III) is een universiteit gevestigd in de agglomeratie van de Franse stad Bordeaux. De universiteit is in 1971 voortgekomen uit de Universiteit van Bordeaux, die toen in 4 delen werd gesplitst, en is niet betrokken bij de fusie van de andere 3 delen in 2014. De Universiteit Bordeaux-Montaigne richt zich op de kunsten, letteren, geschiedenis, geografie, urbanisme, communicatie en journalistiek. Ze is met 15 duizend studenten de tweede en kleinste universiteit van Bordeaux.
Университет Бордо III

Университет Бордо III имени Мишеля де Монтень — французский университет, относится к академии Бордо. Основан в 1971 году. История Вследствие майских волнений 1968 году указом Эдгара Фора университет Бордо, как и многие французские университеты, расформирован на более мелкие: Бордо I, Бордо II и Бордо III. В 1971 году официально создан Университет Бордо III на базе факультетов филологии и гуманитарных наук университета Бордо. В 1990 году университет назван в честь французского писателя и философа Мишеля де Монтеня. Структура В состав университета входит 3 факультета, 3 института и докторская школа «Монтень и гуманитарные науки». Факультеты разделены на департаменты. Факультеты: Факультет гуманитарных наук. Искусство. История. История искусства и археология. Филология Философия Факультет языков и цивилизаций. Англоязычные цивилизации. Иберийские и иберийско-американские цивилизации. Германские и славянские цивилизации. Восточные и дальне-восточные цивилизации. Прикладные иностранные языки. Лингвистика. Науки о территориях и коммуникациях. География, наука о территориях и пространствах. Наука об информации и коммуникациях. Благоустройство, туризм и урбанизм. Институты: Институт окружающей среды, гео-инженерии и развития. Институт журналистики Бордо-Аквитания. Университетский технологический институт Мишель де Монтень. См. также Образование во Франции Ссылки www.u-bordeaux-montaigne.fr Примечания
Університет Бордо III

Університет Бордо III імені Мішеля де Монтеня — французький університет, належить до академії Бордо. Заснований в 1971 році. Історія Внаслідок травневих заворушень 1968 році указом Едгара Фора університет Бордо, як і багато французьких університетів, розформовано на більш дрібні: Бордо I, Бордо II і Бордо III. У 1971 році офіційно засновано Університет Бордо III на базі факультетів філології та гуманітарних наук університету Бордо. У 1990 році університет названий на честь французького письменника і філософа Мішеля де Монтеня. Структура До складу університету входить 3 факультети, 3 інститути і докторська школа «Монтень та гуманітарні науки». Факультети поділено на департаменти. Факультет гуманітарних наук. Мистецтво. Історія. Історія мистецтва та археологія. Філологія Філософія Факультет мов і цивілізацій. Англомовні цивілізації. Іберійські та американські цивілізації. Германські та слов'янські цивілізації. Східні та далекосхідні цивілізації. Прикладні іноземні мови. Лінгвістика. Науки про території та комунікації. Географія, наука про території та простори. Наука про інформацію та комунікаціях. Доброустрій, туризм та урбанізм. Посилання www.u-bordeaux-montaigne.fr Примітки
Univerzita v Bordeaux

Univerzita v Bordeaux byla založena v roce 1441 ve Francii. Univerzita je součástí komunity univerzit a vysokých škol v Akvitánii. Je to jedna ze dvou univerzit v Bordeaux, s Bordeaux Montaigne University. Univerzita v Bordeaux se nachází částečně ve vnitřním městě Bordeaux a z velké části na podlouhlém kampusu, který se klene nad sousedními obcemi Talence a Pessac. Univerzita má asi 53 000 studentů, z toho 6 000 mimo Francii, více než 4 000 výzkumných pracovníků a učitelů a 1 900 doktorandů. Slavní absolventi Nicole Bricqová, francouzská socialistická politička a právnička Seathrún Céitinn, irský kněz, básník a historik Maurice Duverger, francouzský právník, sociolog, politolog a politik Jacques Ellul, francouzský sociolog, historik, filozof, spisovatel, právní teoretik a protestantský teolog Georges Foucart, francouzský egyptolog a historik Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Univerzita v Bordeaux na Wikimedia Commons
Universität Bordeaux

Die Gründung der Universität Bordeaux (französisch Université de Bordeaux) durch Papst Eugen IV. geht auf das Jahr 1441 zurück. Am 1. Januar 2014 wurde sie offiziell durch die Fusion von drei der vier Universitäten von Bordeaux wieder gegründet und zählt mehr als 50.000 Studenten. Die drei fusionierten Universitäten sind: Universität Bordeaux I (Natur- und Ingenieurwissenschaften) Universität Victor Segalen Bordeaux II (Medizin, Geisteswissenschaften, Sport und Önologie) Universität Montesquieu Bordeaux IV (Rechts- und Wirtschaftswissenschaften) Die Universität Michel de Montaigne Bordeaux III hat sich infolge der Fusion der 3 anderen Universitäten in Universität Bordeaux Montaigne umbenannt. Geschichte Nach 1968 wurde die Universität in der Folge der Mai-Unruhen gezwungen, den Großteil der Aktivitäten aus der Stadt Bordeaux in Vororte zu verlagern. Heute hat der Großteil der Universitäten I, III und IV seinen Campus im Vorort Talence. Auch in Gradignan und Pessac gibt es Einrichtungen. Die Universität II ist überwiegend im Zentrum Bordeaux’ und teilweise in Gebäuden des 19. Jahrhunderts geblieben. Ranking Im Academic Ranking of World Universities ist die Universität Bordeaux in der Gruppe der Rangziffern 151–200. Weblinks Offizielle Website Einzelnachweise
Universidad de Burdeos

La Universidad de Burdeos (en francés Université de Bordeaux) fue la universidad de la ciudad de Burdeos y único centro de estudios superiores en el departamento de Gironde. Se fundó en el año 1441. A partir de ella se crearon cuatro universidades independientes que se detallan a continuación y que se especializaron en campos diferentes, mientras que compartían áreas comunes como el comedor o las residencias de estudiantes: Universidad Burdeos I (Ciencias Naturales e Ingenierías) Universidad Victor Segalen de Burdeos II (Medicina, Humanidades, Deporte y Enología) Universidad Michel de Montaigne Bordeaux III (Humanidades) se llama Universidad Bordeaux-Montaigne (o Universidad Bordeaux Montaigne) desde marzo de 2014. Universidad Montesquieu de Burdeos IV (Derecho y Ciencias Económicas) Historia Después de 1968 se forzó a la universidad a raíz de los sucesos de Mayo, a llevar la mayor parte de sus actividades en la ciudad a las afueras. Actualmente la mayor parte de las universidades I, III y IV tienen su campus en Talence, en las cercanías de Burdeos. También hay instalaciones en Gradignan y Pessac. La Universidad II permanece mayoritariamente en el centro de Burdeos en edificios del siglo XIX. Demografía EstudiantesAño42.00044.00046.00048.00050.00052.00020042007201020132016201920222025EstudiantesEvolución del número de estudiantes en la ....mw-chart-465e558d46aa50c3ac01b54b2822aa37b496eb830ca167b7cf39931ae9e9d55a485780b19e18931a501484c5379b3c5130ac265ba813fc1e9389bb75ef67d183__zr5901569-cls-30944844:hover{pointer-events:none}.mw-chart-465e558d46aa50c3ac01b54b2822aa37b496eb830ca167b7cf39931ae9e9d55a485780b19e18931a501484c5379b3c5130ac265ba813fc1e9389bb75ef67d183__zr5901569-cls-30944845:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-465e558d46aa50c3ac01b54b2822aa37b496eb830ca167b7cf39931ae9e9d55a485780b19e18931a501484c5379b3c5130ac265ba813fc1e9389bb75ef67d183__zr5901569-cls-30944846:hover{cursor:pointer}.mw-chart-465e558d46aa50c3ac01b54b2822aa37b496eb830ca167b7cf39931ae9e9d55a485780b19e18931a501484c5379b3c5130ac265ba813fc1e9389bb75ef67d183__zr5901569-cls-30944847:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-465e558d46aa50c3ac01b54b2822aa37b496eb830ca167b7cf39931ae9e9d55a485780b19e18931a501484c5379b3c5130ac265ba813fc1e9389bb75ef67d183__zr5901569-cls-30944848:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Referencias Enlaces externos Les universités de Bordeaux au XXe siècle