BETASOM

База підводних човнів у Бордо або BETASOM (італ. Bordeaux Sommergibili) — бункерний комплекс, військово-морська база підводних човнів Королівського флоту Італії часів Другої світової війни, розташований у французькому порту Бордо. З цієї бази італійські підводні човни виходили в бойові походи в Атлантичний океан з 1940 по 1943 роки в рамках кампанії підводного флоту країн Осі проти союзників. База в Бордо містила близько тридцяти підводних човнів італійського Королівського флоту з осені 1940 року до 8 вересня 1943 року, коли набуло чинності перемир'я в Кассіблі; вона також була однією з п'яти баз, що приймали підводні човни Крігсмаріне серед тих, що були розташовані у Франції. Історія Військово-морське співробітництво країн Осі почалося після підписання Сталевого пакту в червні 1939 року із зустрічей у Фрідріхсгафені та угоди про обмін технічною інформацією. Після вступу Італії у війну та поразки Франції літом 1940 року італійський королівський флот створив базу підводних човнів у Бордо, який знаходився в німецькій окупаційній зоні. Для патрулювання підводних сил італійцям був виділений сектор Атлантики на південь від Лісабона. Адмірал Анджело Парона командував підводними човнами в BETASOM під оперативним контролем контрадмірала Карла Деніца, який був «командувачем підводних сил» Крігсмаріне (нім. Befehlshaber der U-Boote). Офіційно база BETASOM була відкрита 30 серпня 1940 року з прибуттям адмірала Анджело Парони. Німці передали італійцям два пасажирські судна: 18 435-тонний французький лайнер «Адмірал де Грасс» і, в жовтні, 7 775-тонний німецький пароплав «Усарамо». На «Адміралі де Грасс», окрім радіостанції, розміщувався лазарет. Бетонна будівля морської бази була переобладнана під житлові приміщення, а інші будівлі використовувалися під офіси та склади. На BETASOM було призначено 35 офіцерів, у тому числі три армійські офіцери для підрозділів батальйону «Сан-Марко» і 426 військовослужбовців з корпусу забезпечення Королівських ВМС. Загалом чисельність військового і цивільного персоналу, призначеного для обслуговування бази, становила близько 800 осіб, включаючи кулеметну роту батальйону «Сан-Марко» у складі 225 осіб, призначену для внутрішньої охорони бази, тоді як за зовнішню охорону відповідали німці. Крім того, німці встановили шість батарей 88-мм зенітних гармат і 45 20-мм зенітних автоматів, а також забезпечили протиповітряну оборону і військово-морський ескорт уздовж Жиронди і в Біскайській затоці. Після перемир'я в Кассіблі базу захопили німці. Частина італійського персоналу перейшла на бік німців під прапори Італійської соціальної республіки. Останні два підводні човни залишили Бордо в серпні 1944 року, за три дні до того, як союзники зайняли базу 25 серпня. Останній німецький військово-морський персонал спробував прорватися до Німеччини, але 11 вересня 1944 року був перехоплений американськими військами. Список підводних човнів, що діяли з BETASOM У 1940 році всі 28 італійських підводних човнів, які мали базуватися в BETASOM, спочатку повинні були відплисти з баз у Середземному морі та пройти через Гібралтарську протоку, щоб досягти Атлантичного океану. Усі двадцять вісім зробили це успішно без інцидентів. Див. також Окупація Корсики Італією в роки Другої світової війни Об'єкт 825 ГТС База підводних човнів у Лор'яні Кінгс-Бей (військово-морська база) Атлантичний вал Примітки Виноски Джерела Посилання Regia Marina Italiana Base de submarinos, BETASOM (ісп.) Italian newsreel: Italian submarines on the Atlantic на YouTube Official site by the city of Bordeaux (фр.) History of the Bordeaux submarine base plus construction details Література