NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cattedrale di Bayonne

La cattedrale di Nostra Signora (in francese: cathédrale Notre-Dame de Bayonne) è il principale luogo di culto cattolico di Bayonne, nel dipartimento dei Pirenei Atlantici. La chiesa, sede del vescovo di Bayonne, è monumento storico di Francia dal 1862, mentre la cattedrale, la cui costruzione è cominciata nel 1213, è sormontata da due campanili di 85 metri di altezza. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla cattedrale di Bayonne Collegamenti esterni (EN) Cathedral of Sainte-Marie, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (EN) Cattedrale di Bayonne, in GCatholic.org. (EN) Cattedrale di Bayonne, su Structurae.
Kathedraal van Bayonne

De Kathedraal van Bayonne of de Kathedraal Sint-Marie (Cathédrale Sainte-Marie de Bayonne) is een rooms-katholieke gotische kathedraal in Bayonne in Frankrijk. Het was vroeger de kathedraal van de bisschop van Bayonne en het is tegenwoordig de kathedraal van de bisschop van Bayonne, Lescar en Oloron (na samenvoeging van enkele bisdommen). Op de plaats van de huidige kathedraal stond eerder een romaanse kerk. Deze is tweemaal verwoest door brand, in 1258 en 1310. De bouw van de huidige kerk is begonnen in de 13e eeuw en was klaar in de 17e eeuw, op de torens na, die dateren uit de 19e eeuw. De kathedraal is gerestaureerd en opgeknapt door de 19e-eeuwse architect Émile Boeswillwald, een leerling van Eugène Viollet-le-Duc. De kathedraal staat op de pelgrimsroute naar Santiago de Compostella, en is onderdeel van de werelderfgoedinschrijving pelgrimsroutes in Frankrijk naar Santiago de Compostella.
Katedrála Notre-Dame (Dax)

Katedrála Panny Marie v Dax (francouzsky Cathédrale Notre-Dame de Dax nebo Sainte-Marie de Dax) je římskokatolická katedrála nalézající se ve městě Dax ve francouzském departementu Landes v regionu Nová Akvitánie. 16. září 1946 byla katedrála zapsána na seznam historických památek francouzského ministerstva kultury. Historie Na konci 13. století, v období rozkvětu města Dax, nechal místní biskup vybudovat soubor církevních staveb včetně nové katedrály. Ta nahradila původní románskou svatyni, která již kapacitně nevyhovovala. Gotická stavba se však v roce 1646 zřítila. Z tohoto období se dochoval pouze cenný Portál apoštolů v severním rameni příčné lodi, který je památkově chráněn již od roku 1884. Popis Současná budova byla postavena na konci 17. století v klasicistním slohu. Interiér s trojdílným členěním (arkády, triforium a vysoká okna) doplňují iónské pilastry. Svým pojetím je stavba srovnatelná s pařížskými chrámy sv. Ludvíka v Invalidovně nebo svatého Pavla a Ludvíka. Zatímco hlavní průčelí a jižní strana působí masivním, až strohým dojmem, severní strana směřující do historického centra je zdobnější. Průčelí katedrály zůstalo dlouho nedokončené a bylo dostavěno až v roce 1894 podle návrhu pařížského architekta Paula Galloise. Interiér Nejvýznamnějším prvkem interiéru je Portál apoštolů, jediný pozůstatek středověké stavby. Původně tvořil hlavní vstup v západním průčelí, ale v 19. století byl přemístěn dovnitř chrámu. Tento 12 metrů vysoký a 8 metrů široký gotický portál ze 14. století vyniká bohatou sochařskou výzdobou, která je v rámci jižní Francie výjimečná. Další zajímavosti: Kupole: Je zdobena malbami v místě křížení lodí. Chór: Nacházejí se zde dochované vyřezávané kanovnické stally ze 16. století. Oltáře: Hlavní oltář a oltář Panny Marie z barevného mramoru (polovina 18. století) jsou dílem bratří Mazzettiů. Obrazy: V katedrále jsou uložena díla významných mistrů, jako je Ježíš a jeho učedníci od Gerrita van Honthorsta nebo Klanění pastýřů od Hanse von Aachen. Varhany Místní varhany patří k nejvýznamnějším ve Francii. Původní nástroj postavil v roce 1785 Jean-Baptiste Micot mladší. Z konce 17. století pochází bohatě zdobená varhanní skříň, která je dílem místního truhláře Caulara. Tato skříň prošla v nedávné době restaurováním a od roku 1984 je chráněna jako movitá kulturní památka. Samotná nástrojová část, čítající 56 rejstříků, byla v roce 1987 kompletně zrekonstruována varhanářem Robertem Chauvinem. Galerie Literatura Jean-Félix Pédegert, Notice historique et archéologique sur Notre-Dame de Dax, Dax, Bonnebaigt, 1889, 112 s. Jacques Gardelles, Aquitaine gothique, Picard, Paris, 1992, ISBN 2-7084-0421-0, s. 92–95 Agnès Chauvin, La cathédrale de Dax, travail d'étude et de recherche sous la direction de M. le Professeur Daniel Rabreau, Université de Bordeaux III - Michel Montaigne, 1998 Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Cathédrale Notre-Dame de Dax na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrála Notre-Dame de Dax na Wikimedia Commons
Dax Cathedral

Dax Cathedral (French: Cathédrale Notre-Dame de Dax) is a Roman Catholic church in the town of Dax in the Landes département of France. The diocese of Dax was not restored after the French Revolution but with several others, including Aire, was added to the Diocese of Bayonne by the Concordat of 1801. In 1817 the former dioceses of Dax and of Aire were again separated from that of Bayonne and joined to form the new Diocese of Aire and Dax, of which the bishop's seat was at Aire Cathedral. In 1833 the bishop's seat was officially transferred to Dax and to Dax Cathedral. Aire Cathedral remains as a co-cathedral. Dax Cathedral is a national monument of France. History In the late 13th century, when the town of Dax was at the height of its prosperity, the bishops had a number of ecclesiastical buildings constructed, among which was a new cathedral on the site of an ancient Romanesque sanctuary which had become too cramped. This Gothic structure collapsed in 1646; all that remains of it is the magnificent Portal of the Apostles in the north transept: 12 metres high and 8 metres wide, this doorway contains a quantity of beautiful sculptures, fairly rare in the south of France, despite some mutilations and damage incurred during the passage of time. Building Apart from the portal, which was classed as a national monument of France in its own right in 1884, the present cathedral was built from 1694 onwards in a plain style of classical inspiration. The main façade and south elevation have a massive, almost austere, appearance. The north elevation however, which looks onto a small square in the historical centre of the town, does not lack charm, despite a certain rigidity. The dome over the crossing is decorated with murals. The quire houses the old stalls (16th century) of the canons, saved from the former cathedral. The mid-18th century high altar and the altar of the Virgin Mary are of polychromatic marble and are the work of the Mazzetti brothers, originally from Switzerland but resident in Avignon. The organ loft, of the late 17th century, was the work of Caular, a local ebonist. After its recent restoration this organ loft is considered one of the most beautiful in France. The building also contains a number of paintings, among them "Jesus and His Disciples" by Gerrit van Honthorst (17th century), and the "Adoration of the Shepherds" by Hans von Aachen (late 16th century). References External links (in French) History of the diocese and the cathedral Archived 2012-02-06 at the Wayback Machine (in French) Notre-Dame Cathedral at Structurae Location
Jaderná elektrárna Blayais

Jaderná elektrárna Blayais (francouzsky Centrale nucléaire du Blayais) je provozní jaderná elektrárna ve Francii. Nachází se v departmentu Gironde v kraji Nová Akvitánie u obce Braud-et-Saint-Louis, asi 40 kilometrů od Bordeaux. Elektrárna provozuje čtyři reaktory o výkonu 951 MW každý. Elektrárnu vlastní a provozuje společnost EDF a zaměstnává přes 2200 lidí. Elektrárna ke chlazení používá vodu z estuáru Gironde a je čerpána podvodním potrubím. Historie a technické informace Počátky Na začátku 70. let 20. století ropná krize zdůraznila zásadní význam energetické nezávislosti pro zemi. Aby se zlepšila bezpečnost dodávek surovin a obnovila konkurenceschopnost Francie, zahájila francouzská vláda proaktivní politiku energetické nezávislosti, která vedla ke zvýšené závislosti na jaderné energii pro výrobu elektřiny. Dne 11. července 1975 mezirezortní výbor pro regionální plánování označil projekt výstavby elektrárny Blayais za významný projekt regionálního rozvoje. Projekt byl schválen 11. července 1975. Prohlášení o veřejné službě bylo podepsáno 29. prosince téhož roku. Bylo rozhodnuto o výstavbě standardizovaných tlakovodních reaktorů Framatome CP1, které vzešly z reaktorů Westinghouse na základě licence. Tyto reaktory mají hrubý výkon 951 MW a čistý 910 MW. Celkový výkon elektrárny je tak 3804 MW hrubých. Výstavba Výstavba prvního a druhého bloku byla zahájena 1. ledna 1977. Třetí a čtvrtý blok následovaly 1. dubna 1978. Uvedení do provozu Připojení k síti pro bloky 1, 2, 3, a 4 probíhalo ve dnech 12. června 1981, 17. července 1982, 17. srpna 1983 a 16. května 1983. Uvedení do provozu poté ve dnech 1. prosince 1981, 1. února 1983, 14. listopadu 1983 a 1. října 1983. Záplavy 1999 Večer 27. prosince 1999 se v důsledku kombinace přílivu a silného větru během extratropické bouře Martin převalily mořské zdi v elektrárně a způsobily zaplavení jejích částí. Událost vedla ke ztrátě externího napájení elektrárny a vyřadila z provozu několik záložních bezpečnostních systémů, což vedlo k události INES 2. V té době byly bloky provozovány 1, 2 a 4 na plný výkon, zatímco blok 3 byl odstaven kvůli výměně paliva. Provoz bloků 1 a 2 byl ovlivněn poškozením řady vodních čerpadel a rozvodných panelů způsobeným povodní, všechny čtyři bloky ztratily napájení 225 kV, zatímco bloky 2 a 4 také ztratily napájení 400 kV. K udržení napájení elektráren 2 a 4 byly použity záložní dieselové generátory, dokud nebylo obnoveno napájení 400 kV. Během následujících dnů bylo ze zatopených budov odčerpáno odhadem 90 000 m³ vody. Dne 5. ledna otiskly regionální noviny Sud-Ouest bez jakékoli odpovědi následující titulek: „Velmi blízko velké nehodě“ , v němž vysvětlovaly, že katastrofě se jen těsně zabránilo. Záplavy vedly k zásadním změnám v hodnocení rizika povodní v jaderných elektrárnách a v přijatých opatřeních. Německu přiměly záplavy Spolkové ministerstvo životního prostředí, ochrany přírody a bezpečnosti reaktorů k nařízení posouzení německých jaderných elektráren. Informace o reaktorech Odkazy Reference Související články Jaderná energetika ve Francii Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jaderná elektrárna Blayais na Wikimedia Commons
Blayais Nuclear Power Plant

The Blayais Nuclear Power Plant is a nuclear power plant on the banks of the Gironde estuary near Blaye, France operated by Électricité de France. Description The power plant has 4 pressurized water reactors – producing 951 MW gross and 910 MW net each. They were commissioned from 1981 to 1983. The plant has 1200 EDF employees and 350 permanent workers. The four reactors produce about 25 TWh per year which is about 5% of the total electricity consumption in France (2015: 476 TWh). Since its commissioning and up to 2024, the Blayais nuclear power plant has produced around 1000 TWh. Selected incidents 1999 flooding On the evening of 27 December 1999, a combination of the incoming tide and high winds during extratropical storm Martin overwhelmed the sea walls at the plant and causing parts of the plant to be flooded. The event resulted in the loss of the plant's off-site power supply and knocked out several safety-related backup systems, resulting in a 'level 2' event on the International Nuclear Event Scale. At the time, units 1, 2 and 4 were at full power, while unit 3 was shut down for refuelling. The operation of units 1 and 2 were affected by flood damage to a number of water pumps and distribution panels, all four units lost their 225 kV power supplies, while units 2 and 4 also lost their 400 kV power supplies. Diesel backup generators were employed to maintain power to plants 2 and 4 until the 400 kV supply was restored. Over the following days an estimated 90,000 m3 (3,200,000 cu ft) of water was pumped out of the flooded buildings. On 5 January, the regional newspaper Sud-Ouest ran the following headline without being contradicted: "Very close to a major accident", explaining that a catastrophe had been narrowly avoided. The flooding resulted in fundamental changes to the evaluation of flood risk at nuclear power plants, and in the precautions taken. In Germany the flooding prompted the Federal Ministry for Environment, Nature Conservation and Nuclear Safety to order an evaluation of the German nuclear power plants. Opposition The continued operation of the Blayais plant is opposed by the local anti-nuclear group 'TchernoBlaye' (a portmanteau of the French spelling of Chernobyl and Blaye, the nearest town), formed by Stéphane Lhomme on 15 December 1999. References External links website (with environmental survey link)
Central nuclear del Blayais

La central nuclear del Blayais se localiza muy cerca del municipio de Blaye, en el centro del pantano del Blayais, sobre el municipio de Braud-et-Saint-Louis (Gironda), al borde del estuario de la Gironda entre Burdeos (45 km aguas arriba​) y Royan (50 km detrás​). Es enfriada por el agua del estuario que se bombea a través de canalizaciones submarinas. Dispone de 4 reactores nucleares de 900 MW puestos en servicio el 29 de mayo de 1986. Alrededor de 1300 personas trabajan en la central del Blayais. En su informe anual 2007, la Autoridad de seguridad nuclear considera globalmente satisfactoria la seguridad nuclear de la central del Blayais. La ASN constata especialmente que la organización establecida para la gestión de las situaciones de urgencia parece sólida pero que el lugar debe hacer pruebas de más rigor en la preparación de las intervenciones.​ Referencias Enlaces externos Portal:Energía. Contenido relacionado con Energía. Sitio EDF explotador del Blayais Blayais en el sitio del ASN
Nuklearna elektrana Blayais

Nuklearna elektrana Blayais ili NE Blayais je nuklearna elektrana u jugozapadnoj Francuskoj (francuski departman Gironde), na obali estuarija Gironde (zajednički estuarij rijeka Garonne i Dordogne), u blizini Bordeauxa. Nuklearna elektrana Blayais ima 4 nuklearna reaktora (tlačni reaktor PWR) koji su u normalnom radu. Nuklearni reaktori su pušteni u rad od 1981. do 1983. Operator nuklearne elektrane je EDF (Électricité de France) za kojeg rade 1 550 zaposlenika u Nuklearnoj elektrani Blayais. Nuklearna elektrana proizvodi godišnje 27 TWh električne energije, što je za 1,5 puta više nego što je potrebno za Akvitaniju, pokrajinu na jugozapadu Francuske. Od kada je počela s radom, proizvela je 500 TWh, što je otprilike jednogodišnja potreba Francuske za električnom strujom. Tehnički podaci za nuklearne reaktore Blayais: Nezgode u Nuklearnoj elektrani Blayais Poplava u NE Blayais 1999. 27. prosinca 1999., zbog visoke plime i jakog vjetra, došlo je do djelomične poplave u NE Blayais jer nasipi nisu izdržali veliki nalet vode, što je dovelo do nezgode razine 2 po INES ljestvici. NE Blayais je ostala bez električne energije i sigurnosni sustav je prestao raditi. U to vrijeme nuklearni reaktori Blayais 1, 2 i 4 su bili u punom pogonu, dok se nuklearni reaktor Blayais 3 punio s nuklearnim gorivom. Neke od crpki su bile oštećene zbog poplave, pa je rezervni dizel agregat sljedeći dan ispumpao oko 90 000 m3 vode iz poplavljenog područja. Lokalne novine Sud-Ouest su izjavile 5. siječnja 2000. da je situacija bila vrlo blizu velikoj nuklearnoj nesreći. Na osnovu te nezgode mnoge su države (pogotovo Njemačka) vršile detaljnu provjeru svojih nuklearnih elektrana u slučaju poplava. Potresi u NE Blayais 2002. i 2003. 2002. i 2003. operator NE Blayais, EDF je izvjestio o dva zemljotresa u elektrani, koji su svrstani u razinu 1 (nepravilnost) po INES ljestvici. Došlo je do kvara nekih dijelova nuklearnog reaktora (kvar na cjevovodu za dovod rashladne vode). Nakon toga je dodatno izgrađen spremnik vode (vodotoranj) koji bi se iskoristio za dodatno hlađenje nuklearnih reaktora u slučaju taljenja jezgre nuklearnog reaktora. Radovi na vodotornju su završeni u prosincu 2005. Izljev radioaktivne vode u NE Blayais 2005. 2005. je došlo do izlijevanja oko 380 m3 vode iz NE Blayais, nakon što je jaka kiša padala 3 dana bez prestanka, što je dovelo do ozbiljne nezgode razine 3 po INES ljestvici. Bez obzira na to nitko iz ugroženog područja nije evakuiran. Izvori
Centrale nucleare del Blayais

La centrale nucleare del Blayais è una centrale nucleare francese situata a nord di Blaye (13 km), nel centro del marais del Blayais (regione naturale), nel dipartimento del Gironda, sul territorio del comune di Braud-et-Saint-Louis, sull'estuario della Gironda; a 50 km a nord di Bordeaux e a 45 km a sud Royan. L'impianto è composto da 4 reattori PWR operativi – modello CP1 – da 2 785MWt e da 951MWe. Il 27 dicembre 1999, la tempesta Martin provoca un'inondazione di una parte della centrale nucleare, i reattori 1, 2 e 4 sono arrestati d'urgenza (il reattore 3 era fermo per manutenzione); secondo la scala INES l'evento dovrebbe essere classificato al livello 2 di guasto. Il 14 ottobre 2002 e il 28 ottobre 2003, EDF segnala due anomalie di livello 1 nella scala INES, legate alla tenuta sismica di alcune componenti dell'impianto. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Centrale nucleare del Blayais Collegamenti esterni (FR) Centrale nucléaire du Blayais, su edf.fr. URL consultato il 30 settembre 2018 (archiviato dall'url originale il 27 settembre 2018). (FR) Centrale nucléaire du Blayais, su asn.fr. (EN) IAEA - Nuclear Power Reactors in the World, 2018 edition (PDF), su www-pub.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - BLAYAIS-1, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - BLAYAIS-2, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - BLAYAIS-3, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - BLAYAIS-4, su pris.iaea.org.
Kerncentrale Blayais

De kerncentrale Blayais ligt bij het dorp Blaye in Frankrijk, op 60 kilometer afstand van Bordeaux. De centrale ligt vlak naast de Gironde en heeft daardoor een overstromingsrisico. Op 27 december 1999 vond er een overstromingsincident plaats. De centrale heeft 4 drukwaterreactoren (PWR). Zie ook Lijst van kernreactoren Externe link (fr) website over Blayais bij EDF
Elektrownia jądrowa Blayais

Elektrownia jądrowa Blayais (fr. Centrale Nucléaire de Blayais) – francuska czynna elektrownia jądrowa położona w sąsiedztwie miasta Blaye, w regionie Akwitania, nad rzeką Żyrondą. Elektrownia posiada cztery bloki energetyczne. Operatorem jest Électricité de France. Elektrownia Elektrownia posiada 4 reaktory jądrowe typu PWR, generujące około 1,5 razy więcej prądu elektrycznego niż wynosi zapotrzebowanie regionu Akwitania. Zatrudnia ok. 1550 osób, w tym 350 pracowników spoza firmy EdF. Reaktory Bezpieczeństwo W dorocznym raporcie francuskiego urzędu dozoru jądrowego ASN elektrownia otrzymała ocenę satysfakcjonującą, ze wskazaniem, że organizacja bezpieczeństwa elektrowni powinna być bardziej rygorystyczna. W 2002 i 2003 roku EdF zgłosił dwie anomalie (1. stopień w skali INES) dotyczące zabezpieczenia elektrowni w sytuacji trzęsienia ziemi. 14 października 2002 roku miały miejsce wstrząsy sejsmiczne, w wyniku których zgłoszono konieczność posiadania zapasów wody w celu zabezpieczenia chłodzenia reaktorów w sytuacji awaryjnej. Prace nad wypełnieniem tego wymogu zakończono w grudniu 2005 roku. Ponad rok później, 28 października 2003 roku, stwierdzono wrażliwość na wstrząsy sejsmiczne orurowania zbiornika wody, które to orurowanie zostało wcześniej naruszone przez wstrząsy z 2002 roku. Powódź w 1999 Wieczorem 27 grudnia 1999 roku w wyniku cofnięcia się wód rzeki na skutek silnych wiatrów, doszło do przelania się wody przez mur przeciwpowodziowy elektrowni i częściowego jej zalania. Zalanie spowodowało odcięcie zewnętrznych źródeł zasilania elektrowni i zadziałanie systemów bezpieczeństwa elektrowni. Zdarzenie zakwalifikowano jako „incydent”, tj. na poziomie drugim na skali INES. W tym czasie na pełnej mocy pracowały reaktory nr 1, 2 i 4. Reaktor nr 3 był wyłączony z powodu zmiany paliwa. Powódź wpłynęła na działanie reaktorów nr 2 i 4. Woda uszkodziła kilka pomp wody i paneli rozdzielczych. Wszystkie bloki straciły zasilanie o napięciu 225 kV, a reaktory 2 i 4 straciły też zasilanie o napięciu 400 kV. Zasilanie 400 kV zapewniały generatory Diesla, aż do czasu przywrócenia zasilania zewnętrznego. W ciągu następnych dni z budynków wypompowano około 90 000 metrów sześciennych wody. Zdarzenie spowodowało głębokie zmiany w ocenie ryzyka wystąpienia powodzi w elektrowniach jądrowych we Francji. Również Niemcy zarządziły ponowną ocenę tego aspektu bezpieczeństwa swoich elektrowni jądrowych. Działaniu elektrowni sprzeciwia się lokalne stowarzyszenie antyjądrowe CzernoBlaye, utworzone 15 grudnia 1999 przez Stéphane’a Lhomme’a. Przypisy Bibliografia World Nuclear Association: Blayais-1, France. [dostęp 2013-11-16]. (ang.). World Nuclear Association: Blayais-2, France. [dostęp 2013-11-16]. (ang.). World Nuclear Association: Blayais-3, France. [dostęp 2013-11-16]. (ang.). World Nuclear Association: Blayais-4, France. [dostęp 2013-11-16]. (ang.). Linki zewnętrzne EJ Blayais na stronach EdF (fr.)
АЭС Блайе

АЭС Блайе (фр. Centrale nucléaire du Blayais) — действующая атомная электростанция на юго-западе Франции в регионе Новая Аквитания. АЭС расположена берегу эстуария Жиронда на территории коммуны Бро-Э-Сен-Луи в департаменте Жиронда в 20 км на север от города Блай и в 67 км от Бордо. Станция включает в себя 4 энергоблока с реакторами с водой под давлением (PWR) проекта Framatome мощностью 951 МВт каждый. Инциденты 27 декабря 1999 года сильный прилив и шквальный ветер позволили воде перебраться через заградительные стены атомной станции и проникнуть на её территорию. В этот период три из четырех реакторов на станции Блайе находились в действующем состоянии, два из них серьезно пострадали. Вышли из строя две линии электропередач, питавшие второй и четвертый реакторы. Ситуацию спасли аварийные дизельные генераторы, которые проработали 3,5 часа. Также на первом энергоблоке мусором забило водозаборник насоса системы охлаждения. В результате реактор пришлось срочно останавливать. Этот случай заставил пересмотреть меры предосторожности на многих французских прибрежных АЭС. Возле самой АЭС Блайе была надстроена защитная дамба на 50 сантиметров, что предлагалось сделать на протяжении нескольких лет до наводнения. Информация об энергоблоках Примечания
АЕС Блайе

АЕС Блайе (фр. Centrale nucléaire du Blayais) — діюча атомна електростанція на південно-заході Франції в регіоні Нова Аквітанія. АЕС розташована на березі естуарію Жиронда на території комуни Бро-Е-Сен-Луї в департаменті Жиронда в 20 км на північ від міста Блай і в 67 км від Бордо. Станція включає в себе 4 енергоблоки з реакторами з водою під тиском (PWR) проекту Framatome потужністю 951 МВт кожен. Інциденти 27 грудня 1999 року сильний приплив і шквальний вітер дозволили воді перебратися через загороджувальні стіни атомної станції та проникнути на її територію. У цей період три з чотирьох реакторів на станції Блайе перебували в діючому стані, два з них серйозно постраждали. Вийшли з ладу дві ЛЕП, що живили другий і четвертий реактори. Ситуацію врятували аварійні дизельні генератори, які пропрацювали рекордні 3,5 години. Також на першому енергоблоці сміттям забило водозабірник насоса системи охолодження. В результаті реактор довелося терміново зупиняти. Цей випадок змусив переглянути заходи безпеки на багатьох французьких прибережних АЕС. Біля самої АЕС Блайе була надбудована захисна дамба на 50 сантиметрів, що пропонувалося зробити протягом декількох років до повені. Інформація по енергоблоках Примітки