NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Igreja de Nossa Senhora da Nazaré (Luanda)

Igreja de Nossa Senhora da Nazaré é uma igreja do século XVII situada em Luanda, em Angola. Localiza-se junto à Baía de Luanda, em frente à Avenida Marginal (Avenida 4 de Fevereiro). História André Vidal de Negreiros, artífice da libertação do Nordeste do Brasil do domínio holandês e governador de Angola, mandou construir a Igreja de Nossa Senhora da Nazaré em 1664, como indicado numa placa sobre o portal de entrada. A edificação da igreja foi uma forma de agradecer a Deus haver sobrevivido a um naufrágio numa viagem do Brasil para Angola, possivelmente a mesma que o levou para assumir as funções de governador naquele território. A igreja foi, porém, dedicada à vitória na Batalha de Ambuíla, como indicam os azulejos historiados no interior. A cabeça do rei António I do Congo, morto na batalha, foi sepultada na igreja. Os azulejos brancos-azuis, que cobrem a capela-mor, o arco triunfal e a nave, contém ainda cenas da vida de Nossa Senhora e de Santa Ifigénia da Etiópia. Foi classificada como Monumento Nacional em 1922. Arquitetura De maneira geral, a Igreja de Nossa Senhora da Nazaré conserva suas linhas originais. A fachada, de linhas simples, tem portal único de verga reta, com uma lápide comemorativa da fundação, e é encimada por um frontão triangular com óculo. De cada lado da igreja há alpendres com arcadas, o que indica uma antiga função como igreja de peregrinação. Do lado direito há uma pequena torre sineira. A planta é de uma nave retangular. Está decorada com azulejos brancos e azuis na nave, arco triunfal e capela-mor, além de ratábulos de colunas salomônicas. Referências Ligações externas «Igreja de Nossa Senhora da Nazaré». no sítio do Património de Influência Portuguesa, da Fundação Calouste Gulbenkian
Aeroport d'Andulo

L'aeroport d'Andulo (codi IATA: ANL, codi OACI: --) és un aeroport que serveix Andulo, una ciutat de la província de Bié a Angola. Referències Enllaços externs Historial d'accidents de l'Aeroport d'Andulo a Aviation Safety Network (anglès) OpenStreetMap - Andulo OurAirports - Andulo
Andulo flygplats

Andulo flygplats är en flygplats i Angola. Den ligger i provinsen Bié, i den centrala delen av landet, 500 kilometer sydost om huvudstaden Luanda. Andulo flygplats ligger 1 686 meter över havet. Terrängen runt Andulo flygplats är huvudsakligen platt, men åt nordost är den kuperad. Andulo flygplats ligger uppe på en höjd. Runt Andulo flygplats är det ganska glesbefolkat, med 23 invånare per kvadratkilometer.. I omgivningarna runt Andulo flygplats växer huvudsakligen savannskog. Kommentarer Källor
Aeroport de Porto Amboim

L'aeroport de Porto Amboim (codi IATA: PBN, codi OACI: FNPA) és un aeroport que serveix Porto Amboim a la província de Kwanza-Sud a Angola. La balisa no direccional de Porto Amboim (Ident: PA) es troba al camp. Referències Enllaços externs Historial d'accidents de l'Aeroport de Porto Amboim a Aviation Safety Network (anglès) OpenStreetMap - Porto Amboim OurAirports - Porto Amboim Arxivat 2016-08-15 a Wayback Machine.
Porto Amboim Airport

Porto Amboim Airport (IATA: PBN, ICAO: FNPA) is an airport serving Porto Amboim, a coastal city in Cuanza Sul Province, Angola. The Porto Amboim non-directional beacon (Ident: PA) is on the field. See also Aviation portal List of airports in Angola Transport in Angola References External links Accident history for PBN at Aviation Safety Network OurAirports - Porto Amboim
Porto Amboim flygplats

Porto Amboim flygplats är en flygplats i Angola. Den ligger i kommunen Município Porto Amboim och provinsen Cuanza Sul, i den västra delen av landet, 220 kilometer söder om huvudstaden Luanda. Porto Amboim flygplats ligger 4 meter över havet. Terrängen runt Porto Amboim flygplats är platt. Havet är nära Porto Amboim flygplats åt nordväst. Närmaste större samhälle är Porto Amboim, 1,2 kilometer söder om Porto Amboim flygplats. Omgivningarna runt Porto Amboim flygplats är i huvudsak ett öppet busklandskap. Runt Porto Amboim flygplats är det glesbefolkat, med 17 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor
Aeroport de Soyo

L'aeroport de Soyo (codi IATA: SZA, codi OACI: FNSO) és un aeroport que serveix Soyo a la província del Zaire a Angola. La balisa no direccional de Soyo (Ident: SA) es troba al camp. La pista d'aterratge té un llindar desplaçat addicional de 150 metres a cada fi, amb una superfície pavimentada total de 2.122 metres. Aerolínies i destins Referències Enllaços externs Historial d'accidents de l'Aeroport de Soyo a Aviation Safety Network (anglès) OurAirports - Soyo Arxivat 2016-08-15 a Wayback Machine. OpenStreetMap - Soyo
Soyo Airport

Soyo Airport (IATA: SZA, ICAO: FNSO) is an airport serving Soyo, a city in Zaire Province in Angola. The runway has an additional 150 metres (490 ft) displaced threshold on each end, for a total paved length of 2,122 metres (6,962 ft). The Soyo non-directional beacon (Ident: SO) is located on the field. Airlines and destinations See also List of airports in Angola Transport in Angola References External links Accident history for SZA at Aviation Safety Network OurAirports - Soyo Archived 15 August 2016 at the Wayback Machine
Aeropuerto de Soyo

El aeropuerto de Soyo (IATA: SZA, ICAO: FNSO) es un aeropuerto que sirve Soyo, una ciudad en provincia de Zaire en Angola. La pista tiene una longitud total de 2.122 metros. El aeropuerto cuenta con una baliza no direccional (Ident: SO) está localizada en su perímetro.​​ Aerolíneas y destinos Referencias Enlaces externos Historial de accidentes del Aeropuerto de Soyo en Aviation Safety Network (en inglés) OurAirports - Soyo Archivado el 15 de agosto de 2016 en Wayback Machine. OpenStreetMap - Soyo
Aérodrome de Soyo

L'aérodrome de Soyo (code IATA : SZA • code OACI : FNSO) est un aéroport desservant Soyo, une ville dans la province du Zaïre, en Angola. Situation Compagnies et destinations Édité le 25/06/2017 Actualisé le 25/10/2023 Portail de l’aéronautique Portail de l’Angola
Soyo flygplats

Soyo flygplats är en flygplats i Angola. Den ligger i provinsen Zaire, i den nordvästra delen av landet, 300 kilometer norr om huvudstaden Luanda. Soyo flygplats ligger 8 meter över havet. Terrängen runt Soyo flygplats är platt. Havet är nära Soyo flygplats norrut. Närmaste större samhälle är Soio, 0,76 kilometer norr om Soyo flygplats. Trakten runt Soyo flygplats består huvudsakligen av våtmarker. Runt Soyo flygplats är det mycket glesbefolkat, med 7 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor
Estádio da Ferrovia

Estádio da Ferrovia – wielofunkcyjny stadion w Huambo w Angoli, na którym rozgrywane są głównie mecze piłki nożnej. Jest stadionem domowym klubu Petróleos Atlético do Huambo ligi Girabola. Stadion mieści 4000 widzów. Bibliografia Informacje o stadionie
Aldees Infantils SOS

Aldees Infantils SOS és una organització sense ànim de lucre, d'ajuda a la infància —i que és de caràcter privat i àmbit mundial interconfessional i independent de tota orientació política—, que es dedica a l'atenció a nens i nenes i adolescents en situació de risc social i de desempar. L'organització ofereix un entorn familiar i segur on els infants poden créixer, desenvolupar-se i rebre educació, a més de suport psicològic i social. Territorialitat Està present a més de 130 països arreu del món. Duu a terme la seva tasca a Catalunya a través de llars de Sant Feliu de Codines, residències per a menors i pisos assistits i d'alta autonomia per a majors d'edat, i també atenció a menors normalitzats en horari extraescolar a través del Centre Obert de Sant Adrià de Besòs. A Bata, Llogarets Infantils SOS treballa per assegurar que els nens i adolescents tinguin accés a una infància digna, lliure d'abús i negligència. A més, s'enfoca a enfortir les famílies per evitar la separació dels nens, promovent la seva integració a la comunitat. Llogarets Infantils SOS també realitza activitats de sensibilització i promoció dels drets de la infància a Guinea Equatorial, i treballa en conjunt amb altres organitzacions locals i internacionals per millorar les condicions de vida dels nens en situació de risc. Història Foren fundades en l'àmbit europeu el 1949; però el primer centre a Espanya el fundà el 1967 Montserrat Andreu Batlló a Sant Feliu de Codines, tot i que no fou reconeguda legalment com a associació fins al 1981. És membre de la UNESCO i amb un assessor permanent al Consell Econòmic i Social de l'ONU. El 2003 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona. Estructura Mantenen 449 Aldees i 1249 Dispositius SOS que acullen 200 000 nens/es i joves a 132 països. A Espanya hi ha 8 Aldees Infantils SOS a: Barcelona, Pontevedra, Madrid, Granada, Conca, Saragossa, Santa Cruz de Tenerife i Las Palmas. Per a joves hi ha Residències i pisos. Referències Enllaços externs Web d'Aldeas Infantiles SOS Arxivat 2007-12-14 a Wayback Machine.
SOS Børnebyerne

SOS Børnebyerne (engelsk: SOS Children's Villages) er en uafhængig, international NGO-udviklingsorganisation, der arbejder for børns rettigheder og levevilkår. Organisationen blev grundlagt i Imst i Østrig i 1949 af Hermann Gmeiner. SOS Børnebyerne er blevet nomineret til Nobels Fredspris flere gange og modtog i 2002 Conrad N. Hiltons humanitære pris. SOS-Børnebyerne findes i mere end 130 lande og har mere end 1.800 projekter: SOS-børnebyer, skoler, børnehaver, socialcentre, lægeklinikker og nødhjælpsprogrammer hjælper over 1 mio. mennesker. SOS-Børnebyerne arbejder efter FNs Børnekonvention og er uafhængig af politiske og religiøse interesser. Siden 1964 har organisationen haft en dansk afdeling, der har omkring 100.000 bidragydere og mere end 35.000 faddere (2012). En SOS-børneby består af 10–15 familiehuse. I hvert hus bor en SOS-familie, som typisk består af 6–10 børn og en SOS-mor. SOS-moderen står for den daglige omsorg og har det praktiske og økonomiske ansvar for familiens husholdning. Børnene vokser op som i en almindelig søskendeflok. Børnene vokser op sammen og knytter bånd til deres SOS-søskende. Organisationen bestilte to eksterne undersøgelser, efter beskyldninger om misbrug dukkede op tre år forinden, som skulle undersøge 22 specifikke sager fra 1990'erne og frem, omhandlende omsorgssvigt, overgreb og korruption. En indledende rapport i slutningen af april 2021 fandt flere problematiske forhold i 20 af de lande, som organisationen arbejder i. Referencer Eksterne henvisninger SOS Børnebyerne i Danmark SOS Børnebyernes internationale hjemmeside
SOS Kinderdorpen

SOS-Kinderdorf International, in het Nederlands SOS Kinderdorpen, is een wereldwijde kinderontwikkelingsorganisatie die in 1949 werd opgericht. De organisatie stelt zich als voornaamste doel het versterken en creëren van families voor kinderen die geen ouders of veilig thuis hebben, zodat zij zich kunnen ontwikkelen tot zelfstandige volwassenen die verantwoordelijkheid nemen voor zichzelf en anderen. Centraal staat de gedachte dat de ontwikkeling van kinderen een voorwaarde is voor een betere toekomst, en dat de liefde van een familie de belangrijkste basis is voor een kind om zich te kunnen ontwikkelen. Geschiedenis SOS-Kinderdorf International werd in 1949 opgericht door de Oostenrijkse jeugdwelzijnswerker Hermann Gmeiner. Gmeiner was zelf 5 jaar oud toen zijn moeder stierf. Zijn 16-jarige zus Elsa nam vanaf dat moment de zorg over voor haar jongere broertjes en zusjes. Na de Tweede Wereldoorlog werd Gmeiner als jeugdwelzijnswerker geconfronteerd met de vele oorlogswezen en dakloze kinderen in Europa, waarna hij besloot om hen te blijven helpen. Na de opening van het eerste kinderdorp in het Oostenrijkse Imst in 1949, volgden wereldwijd vele andere kinderdorpen en programma’s. De Nederlandse tak van de organisatie werd in 1965 opgericht door mevrouw dr. ir. M.M.Y. Meyer-Praxmarer. SOS Kinderdorpen Nederland geeft voorlichting over het wereldwijde werk en werft fondsen om dit werk mogelijk te maken. SOS Kinderdorp Suriname werd opgericht in 1972, door Esseline Polanen. Op 22 februari 1977 werd het SOS Kinderdorp in Paramaribo officieel geopend. De organisatie is veertien maal genomineerd voor een Nobelprijs en ontving in 2002 de Conrad N. Hilton Humanitarian Prize. Projecten SOS Kinderdorf International heeft ruim 2000 programma's in 133 landen, die er primair op gericht zijn kinderen zonder ouders of veilig thuis een stabiele familiesituatie te bieden, naast andere vormen van hulp en ondersteuning. Lijst van ambassadeurs In Nederland zijn Jan Smit, Ruud van Nistelrooij, Yvonne van Gennip, Hans van Breukelen, Anky van Grunsven, Henk Savelberg, Gerda Havertong, Annemarie van Gaal, Kim Gevaert, Vincent Kompany, Ronny Mosuse, Kim-Lian van der Meij, Kim Clijsters en Jochem Van Gelder ambassadeurs voor SOS Kinderdorpen. In februari 2017 werd bekend dat Martin Garrix zich als 'vriend van' zou gaan inzetten voor de hulporganisatie. Zie ook SOS Kinderdorpen België Externe links Nederlandse website Engelse website Belgische website
SOS Children's Villages International

SOS Children's Villages International (em Portugal Aldeias de Crianças SOS e no Brasil Aldeias Infantis SOS) é uma instituição filantrópica de atendimento a crianças. Foi fundada logo após a Segunda Guerra Mundial, na Áustria, por Hermann Gmeiner. A ideia básica original foi a de dar uma família e um lar para as crianças órfãs e abandonadas, no período pós-guerra. Em 2007, havia 554 unidades em todo o mundo, atendendo 82.000 crianças. A 6 de setembro de 2016, as Aldeias de Crianças SOS receberam o Prémio Princesa das Astúrias, na categoria Concórdia. História Em 1949, Hermann Gmeiner, médico austríaco, órfão de mãe desde muito pequeno, constatando o elevado número de crianças órfãs, sobretudo vítimas da 2ª Guerra Mundial, criou em Imst (Tirol, Áustria) a primeira Aldeia de Crianças SOS. A ideia rapidamente se espalhou por todo o mundo, por forma que as Aldeias de Crianças SOS estão hoje em 133 países, e são consideradas a forma ideal de solucionar o problema das crianças desprotegidas, pois respeita os mais elementares e naturais princípios pedagógicos e da convivência familiar e social exigíveis no início da vida e durante o período fundamental da educação humana. Em Portugal Em Portugal, as aldeias foram fundadas por Maria do Céu Mendes Correia em Março de 1964, que enquanto a nível profissional desempenhava as funções de economista na Comissão de Coordenação Económica e, mais tarde, integrando a Direcção Geral de Concorrência e Preços, paralelamente mantinha uma obra social mista (destinada a rapazes e raparigas), o que era proibido por lei na altura da sua criação. Em 2007 a Associação recebeu o Prémio Gulbenkian de Beneficência. Locais Bicesse (São João do Estoril) (fundada em 1967); Gulpilhares (Vila Nova de Gaia) (fundada em 1980); Guarda (1986); No Brasil No Brasil as aldeias estão presentes em Brasília, Caicó, Campinas, Engenho do Meio, Goioerê, Igarassu, Jacarepaguá, João Pessoa, Juiz de Fora, Lauro de Freitas, Manaus, Pedra Bonita, Poá, Porto Alegre, Rio Bonito, Santa Maria e em São Bernardo do Campo. Ver também Caso do abrigo infantil New Life Referências Ligações externas Página oficial (Portugal) Página oficial (Brasil)
SOS Barnbyar

SOS Barnbyar är en internationell välgörenhetsorganisation som riktar sig till föräldralösa, övergivna och på andra sätt utsatta barn över hela världen. Kärnan i verksamheten är de så kallade barnbyarna, som utgår från en familjemodell där föräldralösa barn och anställda barnbymammor bor tillsammans i egna hem tills barnen är redo att flytta hemifrån. Organisationen bedriver också ungdomsboenden, skolor, vårdinrättningar och social verksamhet där målet är att stödja utsatta familjer och på så sätt motverka att familjer splittras och barn överges. Verksamheten dikteras till största del genom privatpersoner som tecknar fadderskap. Mot en månatlig summa får bidragsgivaren följa ett barn eller en barnby genom att regelbundet få brev och fotografier skickade hem till sig. Den svenska delen av SOS Barnbyar arbetar med insamling till projekt i framförallt Afrika. SOS Barnbyar grundades inspirerad av andra världskriget på initiativ av Hermann Gmeiner, som 1949 invigde den första barnbyn i Imst i Österrike. Hermann Gmeiner ville skapa ett alternativ till barnhem och ge föräldralösa och övergivna barn en möjlighet att växa upp i en familj och få en utbildning. Den svenska organisationen startades 1972 och är medlem av SOS-Kinderdorf International. SOS Barnbyar följer SOS-KDI:s stadgar. Ekonomi Föreningen SOS Barnbyar Sverige har ett så kallat 90-konto vilket innebär att Svensk insamlingskontroll regelbundet granskar verksamheten och ser till att pengarna används på rätt sätt. Under 2009 samlade föreningen in 220 miljoner kronor, och 84,4% av de totala intäkterna betalades ut till det ändamål som pengarna samlats in för. Generalsekreterarens lön från den 1 januari 2010 är 75 000 kronor i månaden med pension enligt ITP-planen. Inga andra ersättningar utgår. Källor Externa länkar SOS Barnbyar, officiell webbplats för den svenska föreningen SOS Kinderdorf International, officiell webbplats för den internationella paraplyorganisationen
De Beers

De Beers Group (Де Бирс) е британска мултинационална компания за диаманти, специализирана в добива, търговията и маркетинга на диаманти. Компанията се занимава с открит, подземен, мащабен алувиален и крайбрежен добив. Тя развива дейност в 35 държави, като добивът се осъществява в Ботсвана, Намибия, Южна Африка и Канада. Освен това притежава предприятие за дребномащабен добив, наречено Gemfair, което работи в Сиера Леоне. От създаването си през 1888 г. до началото на XXI век De Beers контролира между 80% и 85% от дистрибуцията на необработени диаманти и се счита за монопол. Към 2000 г. делът на компанията в световните доставки на диаманти спада до 63%. Компанията е основана през 1888 г. от британския бизнесмен Сесил Роудс, който е финансиран от южноафриканския диамантен магнат Алфред Бейт и лондонската банка N M Rothschild & Sons. През 1926 г. Ернест Опенхаймер, немски имигрант във Великобритания, а по-късно и в Южна Африка, който по-рано основава минната компания Anglo American заедно с американския финансист Дж. П. Морган, е избран за член на управителния съвет на De Beers. Той изгражда и укрепва глобалния монопол на компанията в диамантената индустрия до смъртта си през 1957 г. През този период той е замесен в редица скандали, включително фиксиране на цени и тръстови практики, и е обвинен, че не е предоставил индустриални диаманти за военните нужди на САЩ по време на Втората световна война. През 2011 г. Anglo American поема контрола над De Beers, след като изкупува 40-процентния дял на семейство Опенхаймер за 5,1 млрд. щатски долара (3,2 млрд. британски лири) и увеличава своя дял до 85%, с което слага край на 80-годишния контрол на семейство Опенхаймер над компанията. Към 2020 г. 85 % от компанията са собственост на Anglo American, а 15 % – на правителството на Ботсвана. През май 2024 г. Anglo American обявява намерението си да отдели или продаде De Beers. Компанията притежава марките De Beers London, Forevermark, Lightbox, ORIGIN - De Beers Group, A Diamond is Forever, Element Six. Източници Външни препратки De Beers Group De Beers Jewellers
De Beers

De Beers és una família d'empreses que domina els sectors del diamant, l'extracció de diamants, el comerç de diamants i la fabricació industrial de diamants. De Beers es dedica a totes les categories de la indústria d'extracció de diamants: extracció a cel obert, sota terra, a gran escala a mars luvials, costaners i de profunditat. La mineria té lloc a Botswana, Namíbia, Sud-àfrica i el Canadà.2019 Depèn de De Beers, la comercialitzadora Diamond Trading Company. Referències Enllaços externs Lloc web oficial del Grup De Beers (anglès) Lloc web oficial canadenc de De Beers (anglès) Lloc web oficial de Debswana (anglès) Lloc web oficial de Namíbia (anglès)
De Beers

De Beers er en koncern, som driver virksomhed med bl.a udvinding af og handel med diamanter. Koncernen blev grundlagt i det sydlige Afrika af Cecil Rhodes. De forskellige datterselskaber indenfor De Beers-gruppen er ansvarlig for cirka 40 procent af verdens diamantproduktion, i værdi . Selskabet er aktivt i alle kategorier af diamantgravedrift: brud, underjordisk, udvaskning i stor skala, langs kysten og dybt til søs. De Beers er ikke involveret i uformel drift i lille skala, som sjældent er økonomisk rentabel for graveselskaber. De Beers er tilstede i 25 lande, stort set på grund af sine omfattende ledeaktiviteter. Gravedrift finder sted i Botswana, Namibia, Sydafrika og Tanzania. Gravedriften i Botswana finder sted gennem graveselskabet Debswana , et foretag som er et delt foretag med regeringen i Botswana. I Namibia finder det sted gennem Namdeb , et foretag som er delt med regeringen i Namibia. Gravedriften i Sydafrika finder sted gennem De Beers Consolidated Mines , et partnerskab med den Ponahalo Investments. I Tanzania sker det gennem et partnerskab med regeringen i Tanzania, 75 % ejet af De Beers og 25 % af regeringen. De Beers er i 2007 forventet at åbne sin første grave i Canada, kaldt "Snap Lake", som ligger i Canadas Northwest Territories. Referencer Eksterne henvisninger Selskabets hjemmeside Arkiveret 17. maj 2008 hos Wayback Machine (engelsk)
De Beers

De Beers é um conglomerado de empresas envolvido na mineração e comércio de diamantes. De Beers está ativa em todas as categorias da indústria de mineração de diamantes: a céu aberto, no subsolo em larga escala de aluvião, no mar profundo ou em encostas. Suas minerações tem lugar em Botswana, Namíbia, África do Sul e Canadá. A empresa foi fundada por Cecil Rhodes, que foi financiado por Alfred Beit e a Rothschild. Em 1927, Ernest Oppenheimer, um imigrante alemão na Grã-Bretanha, que já havia fundado a gigante da mineração Anglo American plc com o financista americano J. P. Morgan, assumiu a companhia. Ele construiu e consolidou o monopólio global da empresa sobre a indústria de diamantes até a sua aposentadoria. Durante este tempo, ele estava envolvido em uma série de controvérsias, incluindo a fixação de preços, defesa de concorrência e uma alegação de não liberar diamantes industriais para o esforço de guerra dos Estados Unidos durante a Segunda Guerra Mundial. Ver também Diamond International Awards Referências Ligações externas «Página oficial» (em inglês)
De Beers

De Beers este una dintre cele mai mari companii de minerit și extracție a diamantelor din lume. Fondată în aprilie 1888 de Cecil Rhodes, sub numele de De Beers Mining Company, în timpul Goanei sud-africane după diamante,, astăzi compania controlează 40 % din piața mondială a diamantelor brute, precum și importante procente din piața mondială a diferite metale. De Beers, precum și numeroase alte companii aparținând entității Familia de companii De Berrs (conform originalului, De Beers Family of Companies) sunt angrenate în explorarea de extracția, producerea și comercializarea de diamante. De Beers este practic activă în fiecare din tehnicile practicate ale mineritului industrial la diamantelor, mine de suprafață și adâncime, extracție aluvionară, extracție de coastă și de mare adâncime. Operațiile de extracție se desfășoară în mai multe țări Botswana, Namibia, Africa de Sud, Tanzania și Canada. Note
De Beers

De Beers Group är ett företag ifrån Sydafrika som handlar med diamanter. Det grundades av Cecil Rhodes i slutet på 1800-talet då Cecil Rhodes vann kontrollen över Kimberleygruvan i Sydafrika. De Beers skapade ett av tidernas mest framgångsrika monopol och kontrollerar än idag världspriset på diamanter. De utvinner diamanter i gruvor i både Sydafrika och Botswana. Referenser