NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Force aérienne nationale angolaise

La force aérienne nationale d'Angola (en portugais : Força Aérea Nacional Angolana), abrégé en FANA, est la branche aérienne des forces armées de l'Angola. Historique Elle fut établie, après l'indépendance de l'Angola vis-à-vis du Portugal, le 21 janvier 1976 en tant que force aérienne et de défense aérien populaire d'Angola (Força Aérea Popular de Angola/Defesa Aérea e Antiaérea (FAPA/DAA)) et utilisa initialement les avions laissés par la force aérienne portugaise. Elle a participé activement à guerre civile angolaise et a affronté les forces sud-africaines soutenant l'UNITA avec l'appui d'un fort contingent cubain et d'instructeurs soviétiques, est-allemands et roumains lors de la guerre de la frontière sud-africaine. Au moins deux MiG-21 et un hélicoptère Mil Mi-8 angolais ont été abattus par des Mirage F1 de la force aérienne sud-africaine, le premier MiG-21 étant détruit le 6 novembre 1981 et le second le 5 octobre 1982. Le 7 août 1988, un BAe 125-800 de l'aviation du Botswana transportant le président Ketumile Masire est endommagé par deux missiles tirés par un MiG-23 angolais piloté par un cubain qui ne l'avais pas identifié. Le président et d'autres personnes sont blessés. Octobre 1997 bombardement de la ville de Brazzaville par l’aviation angolaise. le 13 octobre, quatre Mig-21 angolais bombardent à Brazzaville les dernières places fortes de Pascal Lissouba Aéronefs Les appareils en service en 2016 sont les suivants : Bases aériennes Ses principales bases se situent à Luanda, Belas, Luena, Kuito, Lubango et Moçâmedes. La plupart d'entre elles furent construites par le Portugal pendant la guerre froide lorsque l'Angola était encore une colonie portugaise. Notes et références Portail de l’histoire militaire Portail de l’aéronautique Portail de l’Angola
Nacionalne zračne snage Angole

Nacionalne zračne snage Angole (por. Força Aérea Nacional Angolana, FANA) je ratno zrakoplovstvo Angole te je grana Oružanih snaga Angole. Osnovna zadaća ovog ratnog zrakoplovstva je osiguranje suvereniteta zračnog prostora Republike Angole. FANA je osnovana nakon osamostaljenja Angole od portugalskih kolonijalnih vlasti 21. siječnja 1976. kao Narodne zračne snage i protuzračna obrana Angole (por. Força Aérea Popular de Angola/Defesa Aérea e Antiaérea (FAPA/DAA)). Novoosnovano ratno zrakoplovstvo koristilo je zrakoplove Portugalskih zračnih snaga koje je Portugal koristio u Angoli i ostavio zemlji na korištenje. Poznati The World Factbook, koji svake godine objavljuje CIA o temeljnim informacijama svake zemlje Svijeta, u izvješću za 2007. objavio je informaciju da je ratno zrakoplovstvo Angole promijenilo naziv u Nacionalne zračne snage. Nacionalne zračne snage Angole imaju svoje zračne baze u gradovima Luanda, Belas, Luena, Kuiro, Lubango i Mocamedes. To su baze koje su u vrijeme hladnog rata izgrađene za potrebe Portugalskih zračnih snaga. Većina letjelica je stara te su u kvaru, najviše one sovjetske proizvodnje. Većina aviona koristi se za prijevoz kadrova diljem zemlje i transport roba i opreme. Letjelice Nacionalnih zračnih snaga Angole Aérospatiale Alouette III Tokom kolonijalne vlasti, Portugal je u Africi koristio helikopter Aérospatiale Alouette III, odnosno rumunjsku licencnu kopiju IAR 316 Alouette III u borbama protiv tamošnje gerile. Tijekom 1960-ih i 1970-ih, Portugal je koristio te helikoptere u svojim kolonijama Angoli, Mozambiku i Gvineji gdje je Alouette III dokazao svoju kvalitetu prilikom letenja u vrućim i prašnjavim uvjetima. Svi helikopteri bili su u sklopu 94. eskadrile te su kamuflirani u zelenu boju. Završetkom kolonijalne vlasti, Portugal je Angoli ostavio na korištenje 20 Aérospatiale Alouette III. Danas Nacionalne zračne snage Angole imaju na raspolaganju 15 takvih helikoptera. Popis letjelica Nacionalnih zračnih snaga Angole Zračne nesreće i incidenti 27. kolovoza 2009. Zbog grešaka na zrakoplovu Il-76, obustavljeno je njegovo polijetanje u punoj snazi. Zbog toga je avion prešao s cijele asfaltirane piste na zemljanu podlogu. Nasreću, nije stradao nitko od 8 članova posade i 33 putnika. 14. rujna 2011. Odmah nakon polijetanja iz zračne luke Albano Machado, srušio se transportni zrakoplov Embraer EMB 120 Brasilia i prepolovio na dva dijela. U zrakoplovnoj nesreći poginulo je 11 vojnih časnika (uključujući trojicu generala) te 6 civila. Izvori Vanjske poveznice Slike zrakoplova Angolskih zračnih snaga
Força Aérea Nacional Angolana

La Força Aérea Nacional Angolana, spesso abbreviata in FANA, è l'attuale aeronautica militare dell'Angola e parte integrante delle forze armate dell'Angola. La FANA fu fondata dopo l'inpendenza dell'Angola dal Portogallo, il 21 gennaio 1976 come Força Aérea Popular de Angola/Defesa Aérea e Antiaérea (FAPA/DAA)) e inizialmente aveva in dotazione gli aeromobili abbandonati dalla Força Aérea Portuguesa. La FAPA/DAA ha combattuto diverse battaglie contro aerei della Suid-Afrikaanse Lugmag sudafricana. La forza aerea ha basi a Luanda, Belas, Luena, Kuito, Lubango e Moçâmedes. Secondo il The World Factbook, edito dalla CIA, il nome attuale è stato assunto nel 2007. Storia Distintivi ottici di riconoscimento Durante la sua storia la forza aerea angolana ha mutato la grafica dei distintivi di riconoscimento applicati ai propri velivoli, mantenendo nel corso del 1975, anno della sua istituzione, la coccarda originale belga a tre colori concentrici abbinata al fin flash che riproduce la Bandiera dell'Angola stilizzata, una stella gialla su campo rosso e nero, per adottare subito dopo una "coccarda" anch'essa più attinente alla simbologia della bandiera nazionale. L'attuale grafica prevede una versione corretta della prima coccarda a schema rosso-nero adottando un Tae-Geuk che fa da sfondo alla stella gialla da apporre sulle superfici alari e sull'impennaggio abbinandola, nei velivoli da trasporto, con la bandiera nazionale applicata sui lati della fusoliera. Aeromobili in uso Sezione aggiornata annualmente in base al World Air Force di Flightglobal del corrente anno. Tale dossier non contempla UAV, aerei da trasporto VIP ed eventuali incidenti accorsi durante l'anno della sua pubblicazione. Modifiche giornaliere o mensili che potrebbero portare a discordanze nel tipo di modelli in servizio e nel loro numero rispetto a WAF, vengono apportate in base a siti specializzati, periodici mensili e bimestrali. Tali modifiche vengono apportate onde rendere quanto più aggiornata la tabella. Aeromobili ritirati Sukhoi Su-24MK Fencer - 12 esemplari (1999-?) Note Voci correlate Lista delle forze aeree mondiali Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Força Aérea Nacional Angolana
Angolese volksluchtmacht/luchtverdediging en luchtafweer

De Angolese volksluchtmacht/luchtverdediging en luchtafweer (Portugees: Força Aérea Popular de Angola/Defesa Aérea e Antiaérea, afgekort: FAPA/DAA) is de luchtmacht van Angola. Ze werd opgericht in 1976 en bestond in den beginne uit toestellen die werden achtergelaten door voormalig kolonisator Portugal. De ongeveer 7000 manschappen tellende luchtmacht bezit zo'n 170 vliegtuigen en ruim honderd helikopters. De Angolese luchtmacht is gevestigd in bases in Luanda, Belas, Luena, Kuiro, Lubango en Moçâmedes. Inventaris Luchtvaartuigen Luchtverdediging Zie ook Lijst van luchtmachten Angola Externe links (en) cbrnp.com - African Warriors: Angola (en) photius.com - Angolese lucht- en luchtverdedigingsmacht
Angolskie Siły Powietrzne

Narodowe Siły Powietrzne Angoli (portug. Força Aérea Nacional de Angola) w skrócie FANA to jeden z trzech rodzajów Sił Zbrojnych Angoli. Obecnie FANA posiadają niespełna trzysta maszyn co czyni je jednymi z najliczniejszych sił powietrznych w Afryce. Historia Siły powietrzne zostały utworzone 21 stycznia 1976 roku jako Ludowe Siły Powietrzne, Obrony Powietrznej i Przeciwlotniczej Angoli, a pierwsze dostawy radzieckich MiG-ów zostały zrealizowane w grudniu 1975 roku, a więc jeszcze przed ich formalnym utworzeniem. W listopadzie 1981, październiku 1982 i wrześniu 1987 miały miejsce starcia z lotnictwem RPA. W latach 1983–85 z pomocą rumuńskich specjalistów utworzono Angolską Wojskową Szkołę Lotniczą. Struktura i szkolenie Narodowe Siły Powietrzne Angoli są kierowane przez szefa sztabu FANA (Chefe do Estado-Maior da FANA). Stanowisko to jest podległe szefowi sztabu generalnego Sił Zbrojnych Angoli. FANA kierują się radzieckim/rosyjskim modelem organizacyjnym, w którym jednostkami lotniczymi są pułki lotnicze (regimentos de aviação), a każdy z pułków podzielony jest na eskadry (esquadrões). Oprócz pułków lotniczych istnieje także Szkoła Szkolenia Pilotów. Bazy i wyposażenie pułków angolskiego lotnictwa: 25 pułk lotnictwa myśliwskiego (baza Kuito) 11 eskadra myśliwska (MiG-21) 12 eskadra myśliwska (MiG-23) 13 eskadra myśliwska (Su-27) 26 pułk lotnictwa myśliwskiego (baza Moçâmedes) 14 eskadra myśliwska (Su-24) 15 eskadra myśliwska (Su-22) 16 eskadra myśliwska (Su-25) 24 pułk szkolny (baza Menongue) 8 eskadra szkolna (L-39, EMB-312, PC-7, PC-9) 9 eskadra szkolna (L-29, MiG-15UTI, Jak-11, PC-6) 10 eskadra szkolna (Cessna 172, Z-142C) 23 pułk transportowy (baza Luanda) 5 eskadra transportowa (An-2, An-12, An-24, An-26, An-28, An-32, An-72, An-74, Fokker F27, C-212, BN-2A, Do-27, Do-228) 6 eskadra transportowa (Ił-76, C-130, L-100-20, Boeing 707) 7 eskadra transportowa (Boeing 707 i Embraer 120 Brasilia) 21 pułk śmigłowców transportowych (baza Luena) 1 eskadra śmigłowcowa (SA-315, IAR-316, SA-342, AB-212, SA-365) 2 eskadra śmigłowcowa (Mi-8, Mi-17, AS-532) 22 pułk śmigłowców bojowych (baza Huambo) 3 eskadra śmigłowcowa (Mi-25, Mi-35, AS-565, SA-342) 4 eskadra śmigłowcowa (Mi-24, Mi-25, Mi-35) Wyposażenie Przypisy
Força Aérea Nacional de Angola

A Força Aérea Nacional (FAN) é o ramo aéreo das Forças Armadas de Angola. A Força Aérea Angolana foi criada a 21 de janeiro de 1976, como Força Aérea Popular de Angola/Defesa Aérea e Antiaérea (FAPA/DAA), tendo como núcleo inicial algumas aeronaves e infraestruturas da antiga 2ª Região Aérea (Angola e São Tomé e Príncipe) da Força Aérea Portuguesa, deixadas em Angola depois da sua independência de Portugal. No entanto, graças à influência soviética e cubana, a FAPA/DAA adoptaria uma organização e equipamentos do modelo do Pacto de Varsóvia. Em 2007, a Força Aérea Angolana mudou a sua deusignação oficial para "Força Aérea Nacional". Meios Aéreos
Национальные военно-воздушные силы Анголы

Военно-воздушные силы Анголы (порт. Força Aérea Nacional Angolana) — один из родов сил сухопутных войск Республики Ангола. ВВС Анголы были созданы в 1976 году, после провозглашения независимости страны от Португалии, как Народные военно-воздушные силы/Воздушная и противовоздушная оборона (порт. Força Aérea Popular de Angola/Defesa Aérea e Antiaérea (FAPA/DAA)) в структуре ФАПЛА. В первые полтора десятилетия своего существования они получили значительную поддержку со стороны СССР и Кубы. Ангольские ВВС принимали участие в затяжной гражданской войне, завершившейся в 2002 году. ВВС Анголы занимают первое место в Тропической Африке по количеству боевых самолётов, хотя крайне сложно определить их реальную боеспособность. История Организационная структура и боевой состав В организационном плане ВВС Анголы включают шесть авиаполков: 21-й транспортных вертолетов (дислоцирован на ВВБ Луэна), 22-й боевых вертолетов (Уамбо), 23-й транспортных самолетов (Луанда), 24-й учебный (Менонге), 25-й истребительный (Куито), 26-й ударной авиации (Мосамедиш). Данные о типе и количестве самолётов и вертолётов ВВС Анголы даны по данным «Aviation Week & Space Technology» на 2009 год с корректировками по состоянию на 2016 год. Дополнительно в 2017 году будут поставлены 12 Су-30К. ВВТ, снятая с вооружения МиГ-17 МиГ-17Ф МиГ-19 Галерея Опознавательные знаки Примечания Литература Н. Турченко, Ю. Шуйский. Военно-воздушные силы Анголы // «Зарубежное военное обозрение», № 7 (928), 2024. стр. 55 — 62. Ссылки Aviation Week & Space Technology 01/26/2009, page 240 2009 World Military Aircraft Inventory, Angola (недоступная ссылка) (англ.) ВВС Анголы на странице Сbrnp.com (англ.) ВВС Анголы на странице Фотия Кутсукиса (англ.) National Air Force of Angola • Força Aérea Nacional de Angola (недоступная ссылка) (англ.) Уголок неба МиГ-21 в мире. Часть 1 Уголок неба Трагедия Анголы. 1961-91 гг. Уголок неба Ангольское противостояние. Год 1994 Уголок неба Охота на «крокодила» Уголок неба Су-25 в Анголе Уголок неба МиГ-23 в Анголе Уголок неба МиГ-17 в Африке Фотографии авиатехники ВВС Анголы (англ.)
Estret dels Tigres

Estret dels Tigres (en portuguès: Estreito dos Tigres) és un estret d'Angola. Està situada a la província de Namibe. Geografia Antigament havia estat una petita península al seu costat oriental, amb el seu istme al sud i un poble de pescadors anomenat Tigres. L'oceà va trencar l'istme de la península en 1962 i la línia d'aigua va ser tallada. Tigres es va convertir en una illa durant la nit, ilha dos Tigres, l'illa més gran d'Angola. Actualment la major part de la zona de l'antiga badia s'ha convertit en un Estret entre l'illa i el continent. De la badia original al nord només queda obert un petit grau al sud, el Saco dos Tigres. Vegeu també Geografia d'Angola Referències
Straße von Tigres

Die Estreito dos Tigres (deutsch Straße von Tigres; portugiesisch Estreito dos Tigres oder Baía dos Grandes Peixes) ist eine Meerenge im Atlantik an der Küste Angolas. Geografie Die Meerenge war ehedem 37 Kilometer lang, an ihrer breitesten Stelle knapp 10 Kilometer breit und öffnete sich nach Norden hin zum offenen Meer. Im Süden war sie durch eine schmale Landzunge abgeschlossen, die dort verhinderte, dass der Benguelastrom eindringt. 1962 brach die Landzunge durch und machte die Ilha dos Tigres zu der einzigen Sandinsel vor der 2000 Kilometer langen Wüste Namib. Geschichte Die Meerenge wurde ersturkundlich um 1485/86 bei Diogo Cão auf dessen dritter Reise an die afrikanischen Küsten im Auftrag von König Joao II. erwähnt. Teilweise wird auch die Insel Ilha dos Tigres so benannt sowie eine der ehemaligen Ansiedlungen und Fischereihäfen an der Ostküste der Insel. In der deutschen Kolonialzeit wurde die Bucht auch Große Fischbai (englisch: Great Fish Bay) genannt. Schon vor der portugiesischen Kolonialzeit war die Meerenge regelmäßig ein Versteck für die internationale Piraterie an der Westküste Afrikas. Nach dem Zusammenbruch des portugiesischen Kolonialreiches in der Mitte der 1970er Jahre und dem damit verbundenen Wegfall der effizienten Kontrollen dieses Seebezirkes wurde die Meerenge zu einem „El Dorado“ krimineller Aktivitäten. Es florierte der Schmuggel mit Elfenbein und die fischreiche Gegend wurde zu einem Schwerpunkt der Fischwilderei. Heute Die Landschaften auf der Insel und dem Festland, die die Meerenge umschließen, sind geprägt von Sanddünen und flachen Lagunen, in denen unzählige Vögel und verschiedene Meeresbewohner leben. Die Baia dos Tigres besitzt das am wenigsten bekannte Küstenfeuchtgebiet an der Westküste Afrikas, mit 25 Sumpfgebiet Vogelarten. Weblinks Video Footage aus der Meerenge bei Youtube (2010) (05:12") Einzelnachweise
Tigres Strait

The Tigres Strait, formerly known as Tigres Bay or Great Fish Bay, is a strait in Angola, located in Namibe Province, serving as a separation between the Angolan mainland and the Tigres Island. Geography It once had a small peninsula on its eastern side, with its isthmus in the south and a well established fishing village named Saint Martin of the Tigers (in Portuguese: São Martinho dos Tigres). The ocean broke through the isthmus of the peninsula in 1962 and the water line was severed. Tigres became an island overnight, Tigres Island, the largest island of Angola. Currently, most of the area of the former bay has become a strait between the island and the mainland. Of the original bay, only a small inlet open to the north —the Saco dos Tigres— remains at the southern end. History On 6 December 1904 the Russian fleet proceeding to the pacific to fight the Battle of Tsushima of stopped at the bay to take on coal. They left the following afternoon. The British HMS Barrosa arrived the next day looking for the fleet before heading to Moçâmedes. See also Geography of Angola References
Grote Visbaai

De Grote Visbaai of Baía dos Tigres is een zeestraat en voormalige baai voor de kust van Angola. Ten oosten van de zeestraat ligt het vasteland van Angola en ten westen ervan lag ooit een schiereiland, maar in 1962 werd de verbinding met het vasteland ten zuiden van de zeestraat door de zee weggeslagen waardoor het schiereiland een eiland werd (Ilha dos Tigres).
Estreito dos Tigres

O estreito dos Tigres, anteriormente conhecido como baía dos Tigres ou baía dos Grandes Peixes, é uma estreito em Angola, localizado na província do Namibe, servindo de separação entre a faixa continental e a ilha dos Tigres. O estreito era uma baía, formada por uma estreita península no lado leste, com seu istmo no sul, e uma vila de pescadores bem estabelecida chamada São Martinho dos Tigres. O oceano rompeu o istmo da península em 1962 e a linha de contenção de água foi cortada. O cabo dos Tigres se tornou uma ilha da noite para o dia, sendo desde então a maior de Angola. A maior parte da área da antiga baía tornou-se um estreito entre a ilha e o continente. Da baía original, apenas uma pequena parte permanece — o Saco dos Tigres —, também sob risco de desaparecer em virtude dos efeitos das marés. Caso desapareça, uma pequena ilhota de areia se formará. Referências
Тигреш (пролив)

Тигреш (порт. baía dos Tigres, estreito dos Tigres) — пролив в Анголе в провинции Намибе. Отделяет остров Тигреш от остальной территории Анголы. География На восточной стороне пролива раньше находился небольшой полуостров, на юге которого находился перешеек с рыбацкой деревней Сан-Мартин-душ-Тигриш (порт. São Martinho dos Tigres). В 1962 году океан прорвал перешеек полуострова. Так образовался остров Тигреш. Примечания
Barrage de Kapanda

Le barrage hydro-électrique de Kapanda est un barrage situé en Angola, sur la rivière Cuanza, dans la province du Malanje. Le projet est géré par le Gabinete de Aproveitamento do medio Kwanza (GAMEK). La construction du barrage de Kapanda a été débuté en 1987 par la société russe Tecnopromoexport et la brésilienne Odebrecht. Mais plusieurs interruptions furent provoqués à cause des conflits internes dans le pays. La première turbine du barrage a été testée en décembre 2003 et génère 80 mégawatts, alimentant depuis la ville de Luanda. La deuxième turbine alimente la ville de Malanje. Une fois terminé, le barrage devrait avoir une capacité de production de 520 mégawatts. Articles connexes Énergie en Angola Liste des centrales électriques en Angola Liens externes (en) Malanje: Kapanda Dam To Increase Production Next Year Portail du bâtiment et des travaux publics Portail des énergies renouvelables Portail de l’Angola Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages
Zapora Capanda

Zapora Capanda – zapora wodna na rzece Kuanza w Angoli, w Afryce. Na terenie zapory mieści się elektrownia wyposażona w 4 turbiny, każda o mocy 130 MW. Koszt budowy zapory wyniósł 4 mld US $. Prace były nadzorowane przez Gabinete de Aproveitamento do medio Kwanza (Gamek). Wznoszenie zapory rozpoczęło się w 1987 r. Zapora ma 1,8 km długości oraz 110 m wysokości. Przypisy
Barajul Capanda

Capanda este un baraj pe Râul Cuanza în Angola. Este folosit de hidrocentrala Capanda (capacitate: 260 MW) și reprezintă cea mai importantă sursă de electrictate pentru țară. Construcția sa a fost administrată de organismul guvernului Gamek (Gabinete pelo Aproveitamento do MEdio Kwanza) și realizată de subcontractori soviectici și brazilieni. Din costul total de 4 miliarde de dolari, mai mult de 400 milioane au fost alocați pentru reparațiile pagubelor produse de războiul civil ce a măcinat Angola între 1992 și 1999. Prima turbină de 80 MW a fost dată în folosință în 2003.
Central de Capanda

Central de Capanda är en dammbyggnad i Angola. Den ligger i den nordvästra delen av landet, 270 kilometer öster om huvudstaden Luanda. Central de Capanda ligger 882 meter över havet. Terrängen runt Central de Capanda är kuperad söderut, men norrut är den platt. Central de Capanda ligger nere i en dal som går i öst-västlig riktning. Runt Central de Capanda är det glesbefolkat, med 17 invånare per kvadratkilometer.. I omgivningarna runt Central de Capanda växer huvudsakligen savannskog. Kommentarer Källor
ГЕС Капанда

ГЕС Капанда – гідроелектростанція у центральній частині Анголи, за 260 км на південний схід від її столиці Луанди. Знаходячись перед ГЕС Lauca, становить верхній ступінь в каскаді на річці Кванза, котра на цій ділянці тече у широтному напрямку та впадає у Атлантичний океан південніше столиці. Спорудження ГЕС планували здійснити ще у 1980-х роках, проте громадянська війна з організацією УНІТА відтермінувала початок робіт до 1992-го, а введення в експлуатацію припало на 2004-й. В межах проекту річку перекрили гравітаційною греблею із ущільненого котком бетону висотою 110 метрів та довжиною 1470 метрів, на спорудження якої пішло 2,9 млн м3 матеріалу. Вона утворила водосховище з об’ємом 4,8 млрд м3 (корисний об’єм 3,6 млрд м3) з нормальним коливанням рівня між позначками 917 та 950 метрів над рівнем моря. Пригреблевий машинний зал станції обладнали чотирма турбінами типу Френсіс потужністю по 133 МВт, які при напорі у 84 метри повинні виробляти 3660 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається через ЛЕП, що працює під напругою 220 кВ. Примітки
Клубе Дешпортиво да Уила

Клубе Деспортиво да Уила (на португалски: Clube Desportivo da Huila, произнася се Клубе Дешпортиву да Уила) е анголски футболен отбор от град Уила, провинция Лубанго. Отборът е създаден през 1955 г. и играе домакинските си мачове на стадион Ещадио да Милитар Уила с капацитет 2000 зрители. През сезон 2007 тимът се класира на 8-о място в елитната анголска дивизия-Гирабола. Старши треньор е Антонио Барбоса, а президент – ген. Аполо Якувела. Източници Profil des CD Huíla Profil des CD Huíla
Clube Desportivo da Huíla

Clube Desportivo da Huíla, kurz CD Huíla genannt, ist ein Fußballverein aus Lubango, Hauptstadt der Provinz Huíla in Angola. Der CD Huíla empfängt seine Gäste im 20.000 Zuschauer fassenden Estádio do Ferroviário, weicht gelegentlich aber auch in das Estádio Nacional da Tundavala aus. Nachdem der Verein ursprünglich 1955 noch unter portugiesischer Kolonialverwaltung entstanden, und im Zusammenhang mit der Unabhängigkeit Angolas 1975 aufgegeben worden war, erfuhr er am 7. März 1998 seine Neugründung, aus dem Umfeld der Angolanischen Armee. Der CD Huíla gehört zu den etablierten Vereinen der obersten Spielklasse Angolas, der Profiliga Girabola. Nach Abstiegen 2003 und 2010 in die zweite Liga, dem Gira Angola, folgten Wiederaufstiege 2004 bzw. 2012. Ein Meisterschafts- oder Pokalgewinn gelang dem Klub bisher nicht. Die Teilnahme am CAF Confederation Cup 2014 kann somit als bisher größter Vereinserfolg gelten. Der CD Huíla setzte sich dabei in der Qualifikationsrunde gegen den CF Mounana aus Gabun durch, schied dann aber nach zwei Niederlagen gegen den tunesischen Club Athlétique Bizertin aus. Statistik in den CAF-Wettbewerben Weblinks Profil des CD Huíla bei der Profiliga Girabola Profil des CD Huíla auf www.fussballzz.de Einzelnachweise