NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Estadi Nacional d'Ombaka

L'Estádio Nacional de Ombaka és un estadi situat al Complexo da Sr. da Graça de la ciutat de Benguela, Angola. Té una capacitat per 35.000 espectadors. S'hi disputaren 9 partits de la Copa d'Àfrica de Nacions 2010: De la primera fase: 12 de gener del 2010: Egipte - Nigèria 3-1 (1-1) 12 de gener del 2010: Moçambic - Benín 2-2 (1-2) 16 de gener del 2010: Nigèria - Benín 1-0 (1-0) 16 de gener del 2010: Egipte - Moçambic 2-0 (0-0) 20 de gener del 2010: Egipte - Benín 2-0 (2-0) 21 de gener del 2010: Gabon - Zàmbia 1-2 (0-1) De quarts: 25 de gener del 2010: Egipte - Camerun 3-1 (1-1, 1-1) De semifinals: 28 de gener del 2010: Algèria - Egipte 0-4 (0-1) La final de consolació: 30 de gener del 2010: Nigèria - Algèria 1-0 (0-0) Referències
Estádio Nacional de Ombaka

Estádio Nacional de Ombaka je multifunkční stadion v Benguele v Angole. Byl dokončen v roce 2010. Stadion byl používán pro fotbalové zápasy v soutěži Africký pohár národů 2010. Stadion má kapacitu pro 35 000 lidí. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Complexo da Sr. da Graça na anglické Wikipedii. Externí odkazy (portugalsky) Stavba stadionu na Oficiálních stránkách CAF 2010
Estádio Nacional de Ombaka

Das Estádio Nacional de Ombaka ist ein Fußballstadion in der angolanischen Stadt Benguela in der gleichnamigen Provinz im Westen des Landes. Wie die drei anderen Stadien der Fußball-Afrikameisterschaft 2010 war auch dies ein Neubau und bietet 35.000 Zuschauern Platz. Das Erscheinungsbild des Stadions wird durch die zwei hoch aufragenden und überdachten Tribünen längs des Spielfeldes bestimmt. Die Kosten beliefen sich auf 116,8 Mio. US-Dollar. Die Ausstattung der Arena beinhaltet V.I.P.-Logen mit 308 Plätzen; eine Pressetribüne mit 154 Plätzen; 60 behindertengerechte Plätze sowie Parkplätze für 2.600 PKWs und 60 Busse. Spiele der Fußball-Afrikameisterschaft 2010 in Benguela Gruppenspiele: 12. Januar 2010: Agypten Ägypten – Nigeria Nigeria 3:1 (1:1) 12. Januar 2010: Mosambik Mosambik – Benin Benin 2:2 (1:2) 16. Januar 2010: Nigeria Nigeria – Benin Benin 1:0 (1:0) 16. Januar 2010: Agypten Ägypten – Mosambik Mosambik 2:0 (0:0) 20. Januar 2010: Agypten Ägypten – Benin Benin 2:0 (2:0) 21. Januar 2010: Gabun Gabun – Sambia Sambia 1:2 (0:1) Viertelfinale: 25. Januar 2010: Agypten Ägypten – Kamerun Kamerun 3:1 n. V. (1:1, 1:1) Halbfinale: 28. Januar 2010: Algerien Algerien – Agypten Ägypten 0:4 (0:1) Spiel um Platz 3: 30. Januar 2010: Nigeria Nigeria – Algerien Algerien 1:0 (0:0) Weblinks europlan-online.de: Estádio Nacional de OMBAKA – Benguela de.soccerway.com: Estádio Nacional de OMBAKA Ombaka National Stadium (Memento vom 26. März 2010 im Internet Archive) (englisch) Einzelnachweise
Estádio Nacional de Ombaka

Ombaka National Stadium is a multi-use stadium in Benguela, Angola. Completed in 2010, it is used mostly for football matches and has hosted some events for the 2010 African Cup of Nations. The stadium has a capacity of 35,000 people. References External links Photos at cafe.daum.net/stade Venue information (in Portuguese) Stadium information Photographs of the Stadium
Estadio Nacional de Ombaka

El Estadio Nacional de Ombaka también llamado Complexo da Sr. da Graça es un estadio ubicado en la ciudad de Benguela, Angola. Fue inaugurado el 28 de diciembre de 2009 y posee una capacidad para 35.000 espectadores.​ Recibió la Copa Africana de Naciones 2010. Es uno de los tres estadios que se construyeron para este torneo y acogió gran parte de los encuentros del Grupo C, uno del Grupo D, uno de cuartos de final, una semifinal, y el duelo por el tercer lugar. Eventos Copa Africana de Naciones 2010 El estadio albergó nueve partidos de la Copa Africana de Naciones 2010, incluidos seis partidos de fase de grupos, un partido de cuartos de final, uno de semifinales y el juego por el tercer lugar. Referencias Enlaces externos Estadios Angola 2010 (Portugués)
Stade national d'Ombaka

Le stade National d'Ombaka est un stade omnisports situé dans le Bairro de Nossa Senhora da Graça à Benguela, Angola. Une fois fini, il sera utilisé principalement pour des matchs de football et accueillera des évènements importants comme la CAN 2010. Ce stade aura la capacité de 35 000 places et 308 places VIP. Histoire Les travaux sont assurés par Sinohydro Corporation. Événements Coupe d'Afrique des nations de football 2010 Voir aussi Liens externes (fr) Le stade sur le site officiel de la CAN 2010 (pt) Informations Ressource relative au sport : StadiumDB Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’Angola
Estádio Nacional de Ombaka

Het Estádio Nacional de Ombaka is een multifunctioneel stadion in Benguela, een stad in het westen van Angola. Het stadion wordt meestal gebruikt voor voetbalwedstrijden. De voetbalclub Nacional de Benguela speelt in dit stadion zijn thuiswedstrijden. Tussen 2009 en 2010 heette dit stadion Complexo da Senhora da Graça. Het werd geopend in 2009. Er is plaats voor 35.000 toeschouwers. Afrika Cup In 2010 werd van dit stadion gebruik gemaakt voor het Afrikaans kampioenschap voetbal, dat van 10 januari tot en met 31 januari 2010 in Angola werd gehouden. In dit stadion waren 6 groepswedstrijden, de kwartfinale tussen Egypte en Kameroen (3–1), de halve finale tussen Algerije en Egypte (0–4) en de troostfinale tussen Nigeria en Algerije (1–0).
Estádio Nacional de Ombaka

Estádio Nacional de Ombaka – wielofunkcyjny stadion położony w Bengueli, w Angoli. Pojemność stadionu to 35 000 miejsc. Stadion był areną zmagań w Pucharze Narodów Afryki 2010. Linki zewnętrzne Strona stadionu. can-angola2010.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2010-01-07)]. (ang. • fr. • port.) na portalu can-angola2010.com
Estádio Nacional de Ombaka

O Estádio Nacional de Ombaka é um estádio multiuso localizado na cidade de Benguela, em Angola. Inaugurado oficialmente em 12 de janeiro de 2010, foi uma das sedes oficiais do Campeonato Africano das Nações de 2010, tendo recebido jogos da fase de grupos, uma partida das quartas-de-final, uma partida das semifinais e a decisão pelo 3.º lugar. Sua capacidade máxima é de 35 000 espectadores. Referências
Països Africans de Llengua Oficial Portuguesa

Países Africanos de Língua Oficial Portuguesa (acrònim PALOP) és l'expressió usada com a referència als països africans que tenen el portuguès com a llengua oficial. Són Angola, Cap Verd, Guinea Bissau, Moçambic i São Tomé i Príncep, a més de Guinea Equatorial, que va adoptar l'idioma recentment. Aquests països venen signant protocols de Cooperació Internacional per al Desenvolupament amb diversos països i organitzacions en els camps de la cultura, educació, economia, diplomàcia i preservació de la llengua portuguesa. Un exemple és el Projecte Suport al Desenvolupament del Sistema Judicial cofinanciat pel govern portuguès. Està en procés d'estudi i discussió la creació de l'"Escut PFL", una moneda única per a aquests països i Timor-Leste, l'únic país lusòfon d'Àsia, que des de 1999 adopta el Dòlar dels Estats Units com la seva moneda oficial. Escut era el nom de la moneda de Portugal entre 1911 e 2002, la sigla "PFL" seria l'acrònim de "Pacto Financeiro Lusófono". FORPALOP Els líders dels països membres de l'informal "Grup dels Cinc" es van reunir en la "Cimera Constitutiva del Fòrum dels Cinc Països Africans de Llengua Portuguesa", que va tenir lloc a Luanda el 30 de juny de 2014, i van decidir crear el FORPALOP, una organització d'intervenció política i diplomàtica comuna. Membres Angola (llengües: portuguès, llengües bantus: Kikongo, Umbundu, Kimbundu, Oshivambo Cap Verd (llengües: portuguès, crioll capverdià) Guinea Bissau (llengües: portuguès, crioll de Guinea Bissau) Moçambic (llengües: portuguès, a Moçambic es parlen diverses llengües nadiues, totes de la gran família de llengües bantus, les principals són: makua, parlada pel 26,3% de la població, Tsonga (11,4%), elomwe (7,9%), Shona, Ronga, eChuwabo, Ñanya, Chope, BiTonga, Sena, Ñungwe, eKoti, ciYao, Makonde i Mwani. També, al nord del país es parla el swahili) São Tomé i Príncipe (llengües: portuguès, fang) Guinea Equatorial (llengües: castellà, portuguès, francès, fang, bubi, ibo). Vegeu també Imperi Portuguès Comunitat de Països de Llengua Portuguesa Referències
PALOP

PALOP je obvyklé označení portugalsky mluvících afrických zemí vycházející z portugalské zkratky Países Africanos de Língua Oficial Portuguesa a od roku 1992 i název organizace těchto zemí. Synonymem pojmu je lusofonní Afrika. Země PALOP tvoří šest afrických států, ve kterých je úředním jazykem portugalština: Angola, Kapverdy, Guinea-Bissau, Mosambik, Svatý Tomáš a Princův ostrov a od roku 2011 Rovníková Guinea. Jde o bývalé kolonie Portugalské říše (jen Rovníková Guinea byla také kolonií Španělské říše). Země PALOP podepsaly oficiální dohody s Portugalskem, Evropskou unií a Organizací spojených národů a spolupracují na podpoře rozvoje kultury, vzdělání a zachování portugalského jazyka. V roce 1996 společně s Portugalskem a Brazílií založily země PALOP Společenství portugalsky mluvících zemí (portugalsky Comunidade dos Países de Língua Portuguesa, zkratka CPLP), ke kterému se později v roce 2002 připojil Východní Timor a v roce 2014 Rovníková Guinea. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Portuguese-speaking African countries na anglické Wikipedii.
PALOP

PALOP ist die Abkürzung für países africanos de língua oficial portuguesa, auf Deutsch afrikanische Staaten mit Amtssprache Portugiesisch. Diese Staatengruppe besteht aus den ehemaligen portugiesischen Überseeprovinzen, die Portugiesisch als Amtssprache führen. Dies sind im Einzelnen: Angola, Mosambik, Guinea-Bissau, São Tomé und Príncipe sowie Kap Verde. Die PALOP-Länder haben diverse Vereinbarungen mit Portugal geschlossen, sie sind Entwicklungspartner in den Bereichen Kultur, Bildung und Recht sowie Weiterentwicklung und Erhalt der portugiesischen Sprache. Im Juli 2014 hat sich die Gruppe einen institutionellen Rahmen gegeben, das FORPALOP (Fórum dos Países Africanos de Língua Oficial Portuguesa) und zum ersten Vorsitzenden José Eduardo dos Santos bestimmt, den Präsidenten Angolas. Äquatorialguinea wünschte ebenfalls in diese Gruppe aufgenommen zu werden, da es vom 15. bis zum 18. Jahrhundert portugiesische Kolonie war. Es hat deswegen Portugiesisch (neben Spanisch und Französisch) zur Amtssprache erklärt, doch wird es faktisch im Lande nicht benutzt, abgesehen von der annobonesischen Sprache auf Annobón, einer portugiesischen Kreolsprache. Das Land wurde 2014 – gegen den Widerstand Portugals – in die CPLP aufgenommen, den Staatenbund aller portugiesischsprachigen Länder, nicht jedoch in das FORPALOP. Nach Ausbruch der weltweiten COVID-19-Pandemie 2020 und der anschließenden Impfkampagne ab Anfang 2021 verpflichtete sich Portugal, 5 % seiner erstandenen Impfdosen an die PALOP-Länder (und Osttimor) zu liefern. Mitte Mai 2021 begann Portugal mit der Auslieferung, Kap Verde erhielt die ersten 24.000 Impfdosen. Siehe auch Lusophonie Gemeinschaft der Portugiesischsprachigen Länder Portugiesische Kolonialgeschichte Quellen http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/international_statistical_cooperation/africa_caribbean_pacific/africa_sub_saharan/palop http://www.legis-palop.org/bd/ Einzelnachweise
PALOP

PALOP (Países Africanos de Lengua Oficial Portuguesa) es un acrónimo que designa a los países africanos cuya lengua oficial es el portugués (del portugués Países Africanos de Língua Oficial Portuguesa). Es un grupo formado por seis países lusófonos africanos en el año 1996, cinco de los cuales fueron colonias de Portugal en África, que obtuvieron su independencia entre 1974 y 1975 y el otro es Guinea Ecuatorial, que en 2007 adoptó el idioma portugués como una de las lenguas oficiales del país. Esta comunidad de países pertenece, a su vez, a la Comunidad de Países de Lengua Portuguesa (CPLP), y ha firmado protocolos de intercambio con Portugal en los campos de la cultura, la educación, el fomento y la conservación de la lengua portuguesa. Miembros AngolaAngola Angola (idiomas: portugués y lenguas bantúes). Cabo VerdeCabo Verde Cabo Verde (idiomas: portugués y criollo caboverdiano). Guinea-BisáuGuinea-Bisáu Guinea-Bisáu (idiomas: portugués, criollo de Guinea-Bisáu, Balanta-Kentohe, Fula, Mandinka, Manjak). MozambiqueMozambique Mozambique (idiomas: portugués). En este país se hablan diversas lenguas nativas, todas de la gran familia de lenguas bantúes, las principales de las cuales son: macua, hablada por el 26,3 % de la población, tsonga (11,4 %), elomwe (7,9 %), shona, ronga, echuwabo, ñanya, chope, bitonga, sena, ñungwe, ekoti, ciyao, maconde y mwani. También, en el norte del país se habla suajili). Santo Tomé y Príncipe Santo Tomé y Príncipe (idiomas: portugués y fang). Guinea EcuatorialGuinea Ecuatorial Guinea Ecuatorial (idiomas: español y francés). Entre los idiomas autóctonos, se hablan el fang, el bubi y otras lenguas bantúes. El portugués es una lengua oficial por intereses económicos y comerciales, pero no es hablada por la población, más que en la relativamente menor y recoleta isla de Ambô, en su forma criolla y de manera totalmente bilingüe, en su ámbito de habla insular. En 2007, Timor Oriental, país situado en el sureste del Pacífico, se convirtió en sexto miembro del grupo, que pasó a denominarse PALOP y Timor Oriental (PALOP-TL). Véase también Idioma portugués en África Imperio portugués
Pays africains de langue officielle portugaise

Les Pays africains de langue officielle portugaise souvent désignés par PALOP, soit l'acronyme de l'expression portugaise : Países Africanos de Língua Oficial Portuguesa sont les pays africains ayant pour langue officielle le portugais. Ce sont : l' Angola ; le Cap-Vert ; la Guinée-Bissau ; la Guinée équatoriale; le Mozambique ; Sao Tomé-et-Principe Voir aussi Articles connexes Empire colonial portugais Liste des pays ayant le portugais pour langue officielle Liens externes Portail de l’Afrique Portail des langues Portail de la lusophonie
PALOP

PALOP je akronim za afričke zemlje u kojima je portugalski službeni jezik (portugalski: Países Africanos de Língua Oficial Portuguesa). U ovu skupinu od šest afričkih zemalja spadaju: Angola Ekvatorska Gvineja Gvineja Bisau Mozambik Sveti Toma i Princip Zelenortski Otoci Ova skupina zemalja je ogranak CPLP-a. Sve ove afričke zemlje, osim Ekvatorske Gvineje, bile su kolonije u Portugalskom carstvu. Jedino je Ekvatorska Gvineja bila španjolska kolonija, ali je radi članstva u CPLP-u proglasila i portugalski službenim jezikom (uz španjolski i francuski). Zemlje PALOP-a su u mnogočemu vezane s Portugalom, te dobivaju pomoć u područjima kulture, obrazovanja i očuvanja i razvoja portugalskog jezika. Unutarnje poveznice Zajednica država portugalskog govornog područja Portugalski jezik Izvori
PALOP

A PALOP betűszó a portugált hivatalos nyelvként használó afrikai országok kifejezés portugál nyelvű változatából származik: Países Africanos de Língua Oficial Portuguesa. Ez egyrészt egy külső elnevezés, másrészt viszont ténylegesen létező együttműködést is takar. Az együttműködés magját a következő öt afrikai ország adja: ANG CPV GNB MOZ STP Hozzájuk később csatlakozott az egykori portugál (1474–1778), majd később spanyol kolónia (1778–1968): GNQ Mindazonáltal amikor az együttműködést szorosabb és hivatalos formába öntötték 2014-ben a FORPALOP keretében, akkor is csupán utólag csatlakozott. Kapcsolódó szócikkek Portugál nyelv Portugál Nyelvű Országok Közössége Jegyzetek Források
Paesi africani di lingua ufficiale portoghese

Con Paesi africani di lingua ufficiale portoghese, o PALOP (derivante dall'acronimo del nome in lingua portoghese Países Africanos de Língua Oficial Portuguesa) o semplicemente Africa Lusofona ci si riferisce al gruppo delle 6 nazioni africane dove la lingua ufficiale è il portoghese: Angola, Capo Verde, Guinea-Bissau, Mozambico, São Tomé e Príncipe e la Guinea Equatoriale. I PALOP fanno parte della Comunità dei Paesi di lingua portoghese. Cinque di queste nazioni africane sono ex colonie dell'impero portoghese, che ottennero l'indipendenza negli anni 1970, poco dopo la rivoluzione dei garofani del 1974 a Lisbona. Diversamente da queste, la Guinea Equatoriale, un'ex colonia spagnola, ha adottato il portoghese come terza lingua ufficiale nazionale nel 2011, puntando ad essere accettata all'interno del CPLP. I Paesi del PALOP hanno numerosi protocolli di interscambio con il Portogallo, l'Unione europea e con il Brasile, e ricevono aiuti nei campi della cultura, dell'istruzione e dello sviluppo della lingua portoghese. Paesi membri Angola Capo Verde Guinea-Bissau Guinea Equatoriale Mozambico São Tomé e Príncipe Note
Países Africanos de Língua Oficial Portuguesa

Países Africanos de Língua Oficial Portuguesa (PALOP, pol. Kraje Afrykańskie Urzędowego Języka Portugalskiego) – grupa krajów afrykańskich, w których językiem urzędowym jest portugalski. Termin powstał w 1996 roku. Określa się nim sześć krajów. Pięć z nich to byłe portugalskie kolonie, które uzyskały niepodległość po wydarzeniach rewolucji goździków. Szóstym jest Gwinea Równikowa (była kolonia hiszpańska), w której portugalski jest jednym z używanych języków. Kraje te współpracują w ramach Wspólnoty Państw Portugalskojęzycznych, założonej w rzeczonym 1996. Członkowie Angola Gwinea Bissau Gwinea Równikowa (od 2011) Mozambik Wyspy Świętego Tomasza i Książęca Wyspy Zielonego Przylądka Przypisy
Arquebisbat de Lubango

L'arquebisbat de Lubango (portuguès: Arquidiocese de Lubango; llatí: Archidioecesis Lubangensis) és una seu metropolitana de l'Església catòlica pertanyent a Angola. El 2013 tenia 1.487.000 batejats al voltant de 2.725.000 habitants. Actualment és dirigida per l'arquebisbe Gabriel Mbilingi. Territori L'arxidiòcesi comprèn la província angolesa de Huíla i la seu arquebisbal es troba a Lubango, on hi ha la Sé Catedral de São José. Se subdivideix en 33 parròquies. Història Fou erigida com a diòcesi de Sá da Bandeira el 27 de juliol 1955 amb la butlla Ad Christi evangelium del papa Pius XII, amb territoris arrabassats a la diòcesi de Nova Lisboa (avui arquebisbat de Huambo). Originàriament era sufragània de l'arquebisbat de Luanda. El 10 d'agost de 1975 va cedir algunes porcions del seu territori per tal d'erigir les diòcesis de Serpa Pinto (avui bisbat de Menongue) i de Pereria de Eça (avui bisbat d'Ondjiva). El 3 de febrer de 1977 per efecte de la butlla Qui divino consilio del papa Pau VI la diòcesi fou elevada a la categoria d'arxidiòcesi metropolitana i assumí el nom actual. El 21 de març de 2009 ha cedit la província de Namibe per tal de poder-hi erigir el bisbat de Namibe. Cronologia de bisbes Altino Ribeiro de Santana † (27 de juliol de 1955 - 19 de febrer de 1972 nomenat bisbe de Beira) Eurico Dias Nogueira † (19 de febrer de 1972 - 3 de febrer de 1977 dimitit) Alexandre do Nascimento (3 de febrer de 1977 - 16 de febrer de 1986 nomenat arquebisbe de Luanda) Manuel Franklin da Costa † (12 de setembre de 1986 - 15 de gener de 1997 retirat) Zacarias Kamwenho (15 de gener de 1997 - 5 de setembre de 2009 retirat) Gabriel Mbilingi, C.S.Sp., (5 de setembre de 2009 -) Estadístiques A finals del 2013, la diòcesi tenia 1.487.000 batejats sobre una població de 2.725.000 persones, equivalent al 54,6% del total. Fonts Annuario Pontificio del 2014 i precedents, a http://www.catholic-hierarchy.org/diocese/dluba.html (llatí) Butlla Ad Christi evangelium, AAS 47 (1955), p. 807 (llatí) Butlla Qui divino consilio, AAS 69 (1977), p. 138 (anglès) Fitxa de l'arxidiòcesi a www.gcatholic.org (portuguès) Fitxa de l'arxidiòcesi Arxivat 2014-10-18 a Wayback Machine. al web de la Conferència episcopal angolesa
Arcidiecéze Lubango

Arcidiecéze Lubango je římskokatolická arcidiecéze nacházející se v Angole. Území Arcidiecéze zahrnuje provincii Huíla. Arcibiskupským sídlem je město Lubango, kde se také nachází hlavní chrám arcidiecéze Katedrála svatého Josefa. Rozděluje se do 29 farností. K roku 2004 měla: 1 521 804 věřících, 47 diecézních kněží, 25 řeholních kněží, 28 řeholníků a 206 řeholnic. Historie Dne 27. července 1955 byla bulou Ad Christi evangelium papeže Pia XII. zřízena diecéze Sá da Bandeira, z části území diecéze Nova Lisboa. Původně byla sufragánnou arcidiecéze Luanda. Dne 10. srpna 1975 byly z její části vytvořeny nové diecéze Serpa Pinto a Pereira de Eça. Dne 3. února 1977 byla bulou Qui divino consilio papeže Pavla VI. povýšena na metropolitní arcidiecézi se současným jménem. Dne 21. března 2009 byla z další části vytvořena diecéze Namibe. Seznam biskupů a arcibiskupů Altino Ribeiro de Santana (1955–1972) Eurico Dias Nogueira (1972–1977) Alexandre do Nascimento (1977–1986) Manuel Franklin da Costa (1986–1997) Zacarias Kamwenho (1997–2009) Gabriel Mbilingi, C.S.Sp. (od 2009) Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Arcidiocesi di Lubango na italské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Arcidiecéze Lubango na Wikimedia Commons (anglicky) GCatholic (anglicky) Catholic hierarchy (latinsky) Bula Ad Christi evangelium (latinsky) Qui divino consilio (portugalsky) Angolská biskupská konference
Erzbistum Lubango

Das römisch-katholische Erzbistum Lubango (lateinisch Archidioecesis Lubangensis) umfasst die Provinz Huíla und noch weitere Regionen im Süden Angolas. Geschichte Am 27. Juli 1955 wurde das Bistum Sá da Bandeira gegründet, welches vorerst Suffragan des Erzbistums Luanda war. Am 3. Februar 1977 wurde das Bistum selbst zur Erzdiözese erhoben und erhielt den Namen Lubango. Bischöfe Bischöfe von Sá da Bandeira (1955–1977) Altino Ribeiro de Santana (27. Juli 1955–1972) Eurico Dias Nogueira (19. Februar 1972–3. Februar 1977) Erzbischöfe von Lubango (ab 1977) Alexandre do Nascimento (3. Februar 1977–16. Februar 1986) Manuel Franklin da Costa (12. September 1986–15. Januar 1997) Zacarias Kamwenho (15. Januar 1997–5. September 2009) Gabriel Mbilingi (5. September 2009–heute) Siehe auch Liste der römisch-katholischen Diözesen Weblinks Eintrag zu Erzbistum Lubango auf catholic-hierarchy.org (englisch) Eintrag zu Erzbistum Lubango auf gcatholic.org (englisch)
Archdiocese of Lubango

The Archdiocese of Lubango (Latin: Archidioecesis Lubangensis) is the Metropolitan See for the ecclesiastical province of Lubango in Angola. The cathedral of the archdiocese is the Cathedral of St. Joseph, Lubango. History 27 July 1955: Established as Diocese of Sá da Bandeira from Diocese of Nova Lisboa 3 February 1977: Promoted as Metropolitan Archdiocese of Lubango Bishops Ordinaries, in reverse chronological order Metropolitan Archbishops of Lubango (Roman rite), below Archbishop Gabriel Mbilingi: 5 September 2009 – present Archbishop Zacarias Kamwenho, C.SS.R.: 15 January 1997 – 5 September 2009 Archbishop Manuel Franklin da Costa: 12 September 1986 – 15 January 1997 Archbishop, later Cardinal, Alexandre do Nascimento: 3 February 1977 – 16 February 1986, Cardinal in 1983; appointed Archbishop of Luanda Archbishop Eurico Dias Nogueira: 19 February 1972 – 3 November 1977 Bishop of Sá da Bandeira (Roman rite), below Bishop Altino Ribeiro de Santana: 27 July 1955 – 19 February 1972, appointed Bishop of Beira, Mozambique Coadjutor archbishops Zacarias Kamwenho (1995–1997) Gabriel Mbilingi, C.S.Sp. (2006–2009) Suffragan dioceses Diocese of Menongue Diocese of Namibe Diocese of Ondjiva Sources GCatholic.org