Ministeri de Transports i Mobilitat Sostenible

El Ministeri de Transports i Mobilitat Sostenible, abans anomenat Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana i anteriorment Ministeri de Foment, és un dels departaments ministerials en els quals s'organitza l'Administració General de l'Estat d'Espanya, el titular del qual és el ministre o ministra de Transports i Mobilitat Sostenible. S'encarrega de les directrius polítiques relatives a les infraestructures i el sistema de transport. El departament es considera fundat el 1832, tot i que és creat per primera vegada el 1851 amb la present denominació. Al llarg dels anys ha estat suprimit en diverses ocasions, les seves funcions han estat assumides per altres ministeris i els seus àmbits competencials han anat variant al llarg de la història. La darrera recuperació del departament data de l'any 1996. L'actual titular és Óscar Puente Santiago, en substitució de la catalana Raquel Sánchez Jiménez. Història El 1832, al final del regnat de Ferran VII, es va crear la Secretaria d'Estat i del Despatx de Foment General del Regne. El seu àmbit competencial era molt ampli i comprenia àrees de política governamental que al llarg dels anys es van anar traslladant als ministeris d'Educació, Cultura, Agricultura, Sanitat, Interior, Indústria i Comerç. Al cap de quinze anys, el 1847, es va crear durant el regnat d'Isabel II la Secretaria d'Estat i del Despatx de Comerç, Instrucció i Obres Públiques i l'any 1851 rep la denominació que més ha perdurat, Ministeri de Foment, que vers l'any 1869 tenia competències en matèria d'Instrucció Pública, Obres Públiques, Agricultura, Indústria i Comerç. Entre 1899 i 1905 les atribucions del ministeri passen en mans del Ministeri d'Agricultura, Indústria, Comerç i Obres Públiques que tenia competències sobre ferrocarrils, carreteres, canals, ports, fars i balises a més de les vinculades als camps de l'agricultura, indústria i comerç. L'any 1900, a més, es crea el Ministeri d'Instrucció Pública que va assumir les funcions relacionades amb l'educació i la cultura que havien format part de Foment. El 1905 es torna a recuperar el Ministeri de Foment i el 1928 el Ministeri d'Economia Nacional va incorporar les àrees d'agricultura, indústria i comerç al seu departament, mentre que Foment va mantenir les d'obres públiques, ferrocarrils, mines, muntanyes, pesca i caça. Durant la Segona República es crea el 1931 el Ministeri d'Obres Públiques per substituir el de Foment. El 1977, durant el mandat del president del Govern, Adolfo Suárez, se suprimeix el Ministeri d'Obres Públiques i les seves competències passen en mans de dos nous departaments: Obres Públiques i Urbanisme, que incorpora les funcions en matèria d'habitatge, acció territorial i medi ambient, i Transports i Comunicacions, encarregat de l'activitat administrativa de transports terrestres, marítims i aeris, pesca marítima i les comunicacions postals, telegràfiques, radiotelegràfiques, telefòniques i radiotelefòniques. No va ser fins al 1991 que el president Felipe González formula una reestructuració de l'Administració General de l'Estat que acaba aglutinant la majoria de les competències d'aquests dos departaments en un de sol i crea el Ministeri d'Obres Públiques i Transports i més endavant, el 1993, el Ministeri d'Obres Públiques, Transports i Medi Ambient. Amb l'arribada de José María Aznar a la presidència del Govern d'Espanya, el 1996, es recupera el Ministeri de Foment. Aquest s'ha mantingut fins avui, però ha anat veient modificat el seu àmbit competencial amb els anys. Per exemple, les funcions sobre telecomunicacions passen en mans del Ministeri de Ciència i Tecnologia entre el 2000 i el 2004 i les d'habitatge al Ministeri d'Habitatge entre els anys 2004 i 2010. Funcions Corresponen al Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana la proposta i execució de les polítiques del Govern d'Espanya en els següents àmbits: Infraestructures de transport terrestre de competència estatal, aeri i marítim. Control, ordenació i regulació administrativa dels serveis de transport corresponents. Accés a l'habitatge, edificació, urbanisme, sòl i arquitectura, en els àmbits de l'Administració General de l'Estat. Ordenació normativa dels serveis postals. Impuls i direcció dels serveis estatals relatius a l'astronomia, geodèsia, geofísica i cartografia. Planificació i programació de les inversions relatives a infraestructures, matèries i serveis mencionats. Estructura El ministeri s'estructura amb els següents òrgans superiors: Ministre de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana Secretaria d'Estat d'Infraestructures, Transport i Habitatge Secretaria General d'Infraestructures Direcció General de Carreteres Secretaria General de Transport Direcció General d'Aviació Civil Direcció General de la Marina Mercant Direcció General de Transport Terrestre Direcció General d'Arquitectura, Habitatge i Sòl Sotssecretaria de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana Secretaria General Tècnica Direcció General de Programació Econòmica i Pressupostos Direcció General d'Organització i Inspecció Direcció General de l'Institut Geogràfic Nacional Organismes Depenen del Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana els següents organismes: Ports de l'Estat i Autoritats Portuàries ENAIRE RENFE ADIF Llista de ministres Segona República Espanyola (1931-39) Denominat Ministeri de Foment 1931: Álvaro de Albornoz Limiñana 1931: Félix Gordón Ordás - interí 1931: José Salmerón García - interí Denominat Ministeri d'Obres Públiques 1931-1933: Indalecio Prieto 1933-1934: Rafael Guerra del Río 1933: Félix Gordón Ordás - interí 1934: Cirilo del Río Rodríguez - interí 1934- 1935: José María Cid Ruiz-Zorrilla 1935: Rafael Guerra del Río 1935: Manuel Marraco Ramón Denominat Ministeri d'Obres Públiques i Comunicacions 1935: Lluís Lúcia i Lúcia 1935-1936: Cirilo del Río Rodríguez Denominat Ministeri d'Obres Públiques 1936: Santiago Casares Quiroga 1936: Antonio Velao Oñate 1936: Antonio Lara Zárate 1936: Antonio Velao Oñate 1936: Vicente Uribe Galdeano - interí 1936-1937: Juli Just Jimeno Denominat Ministeri de Comunicacions, Transports i Obres Públiques 1937-1938: Bernardo Giner de los Ríos García Franquisme (1939-75) Denominat Ministeri d'Obres Públiques 1938-1945: Alfonso Peña Boeuf 1945-1951: José María Fernández-Ladreda y Menéndez-Valdés 1951-1957: Fernando Suárez de Tangil y Angulo 1957-1965: Jorge Vigón Suero-Díaz 1965-1970: Federico Silva Muñoz 1970-1974: Gonzalo Fernández de la Mora y Mon 1974-1975: Antonio Valdés González-Roldán Transició (1975-77) Denominat Ministeri d'Obres Públiques 1975-1976: Antonio Valdés González-Roldán 1976: Leopoldo Calvo-Sotelo Bustelo 1976: Carlos Pérez de Bricio Olarriaga - interí 1976-1977: Luis Ortiz González Tercera restauració (des del 1977) Referències Enllaços externs Ministeri de Transports i Mobilitat Sostenible - Lloc web oficial (castellà) Pàgina web del Ministeri de Foment (català) Pàgina web del Ministeri de Foment (valencià)