NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Castell de Bilstein (Alt Rin)

El castell de Bilstein és un monument històric situat a Riquewihr, al departament francès l'Alt Rin. Localització El castell de Bilstein, també anomenat Bilstein d'Alsàcia, no s'ha de confondre amb el Bilstein d'Urbeis, ubicat a 757 metres d'altitud, a la punta nord-est del Schlossberg, a Riquewihr. Història La primera menció del castell apareix el 1217. Està relacionada amb un afer tèrbol: el prever Matthieu, germà del duc de Lorena i assassí de l'evangelista de Toul, troba refugi al Bilstein, que en aquell moment era propietat dels senyors de Horbourg. Aquesta és la primera vegada que es menciona aquest castell, que ocupa l'extrem de la costa del Schlossberg, a 757 metres d'altitud. Els germans Walter i Burkart de Horbourg, que són els constructors del castell, venen tota la seva senyoria a Ulrich de Wurtemberg el 1324, per la quantitat de 4.000 marcs d'argent, ja que no tenen descendència. El castell es converteix llavors en una presó. El 1337, Ulrich fa baixar una imatge miraculosa de la verge a la capella de la Mare de Déu del cementiri de Riquewihr, cosa que provoca una gran afluència de pelegrins. A la dècada de 1470, s'hi realitzen treballs de manteniment, incloent-hi la col·locació de noves teules fabricades a Riquewihr, i de nou el 1546. Els Wurtemberg es passen a la Reforma, cosa que provoca que les tropes imperials assetgin el castell. El 1547, les tropes de Carles V, en guerra contra els protestants, assetgen en va el castell. Després, es van dur a terme nombrosos treballs. Així, entre 1558 i 1559, es van substituir els marcs i els vidres de les finestres. L'any següent, es va renovar la teulada del donjon, amb treballs que van durar 20 dies. El 1561, es van reemplaçar 800 teules planes i es van intercanviar 32 rajoles de les estufes. La Guerra dels Trenta Anys va veure el comte Schlick i els seus mercenaris saquejar la fortalesa. El 1640, el castell és víctima d'un incendi, però un últim baliu hi exercirà les seves funcions el 1655 fins cap a 1670. El castell semblava una gran granja, ja que els texts antics especifiquen que el vaquer rebria sal i campanetes per als seus animals, sense oblidar el seu vestit de servei, que incloïa uns pantalons i sabates. El castell de Bilstein va ser abandonat i la ruïna es va utilitzar com a pedrera. Una zona de pedrera de gres dels Vosges, que va subministrar material per a la construcció del Bilstein, ha estat identificada al sud-oest del castell, en el lloc anomenat Koenigstuhl. L'edifici està classificat com a monument històric des de 1898. Referències Bibliografia Salch, Charles-Laurent. Dictionnaire des châteaux et des fortifications du moyen âge en France. 4ème trimestre. Strasbourg: Editions Publitotal, 1979, p. 973. ISBN 2-86535-070-3. Toursel-Harster, Dominique; Beck, Jean-Pierre; Bronner, Guy. Dictionnaire des monuments historiques d'Alsace. Strasbourg: La Nuée Bleue, 1995, p. 351-352. ISBN 2-7165-0250-1. «Le château de Bilstein-Aubure». Châteaux Forts Alsace. Enllaços externs Patrimoine : l'Etat veille et surveille ses 22 châteaux forts en Alsace
Château de Bilstein

The Château de Bilstein is a castle ruin in the commune of Riquewihr in the Haut-Rhin département of France. The origin of the castle dates from the 12th century, with additional building work done in the 14th century. The castle was destroyed in 1636. It has been classified since 1898 as a monument historique by the French Ministry of Culture. The ruin is near to that of another castle ruin, Château de Reichenstein, both popular hiking destinations. The ruin of Chateau de Bilstein lies just off GR 5. Château de Bilstein should not be confused with another Château du Bilstein or Bildstein in Urbeis, Bas-Rhin. That château is usually referred to as, Chateau du Bilstein Lorrain, to avoid confusion. See also List of castles in France References External links Base Mérimée: Château de Bilstein, Ministère français de la Culture. (in French)
Castelo de Bilstein

O Château de Bilstein é um castelo em ruínas na comuna de Riquewihr no Haut-Rhin département, na França. O castelo data do século XII, e teve intervenções de novas obras de construção no século XIV. O castelo foi destruído em 1636. Está classificado desde 1898 como monumento histórico pelo Ministério da Cultura da França. Referências
Château du Fleckenstein

Château du Fleckenstein er et slot i den franske kommune Lembach i departementet Bas-Rhin. Fæstningen, der blev bygget i samme form som en 52 m lang båd, har en lang historie. Det blev bygget på en sandsten i Middelalderen. Et sindrigt system til at samle regnvand driver en cisterne og et hejseværk, der flytter vand og andet til de øvre etager. Historie Et slot på dette sted har været kendt siden 1165. Det er navngivet efter Fleckenstein-familien, der ejede det til den sidste mandlige arvings død i 1720, hvorefter blev det overgivet til Vitzthum d'Egersberg-familien. Den havde et herredømme, der dækkede fire små separate territorier i Bas-Rhin-departementet. I 1807 blev det overgivet til J.-L. Apffel og i 1812 til General Harty, friherre af Pierrebourg (fransk for Fleckenstein: stenby). I 1919 kom det i den franske stats eje. Referencer Inventaire général du patrimoine culturel , hentet 12. januar 2012 Eksterne henvisninger Kulturministeriets liste (fransk) Kulturministeriets fotografier (fransk) Kort over Alsace med grevskabet Fleckenstein
Château de Fleckenstein

Château de Fleckenstein is a ruined castle in the commune of Lembach, in the Bas-Rhin département of France. This fortress, built in the shape of a 52 m-long (171 ft) boat, has a long history. The castle was built on a sandstone summit in the Middle Ages. An ingenious system for collecting rainwater fed a cistern and a hoist allowed water and other loads to be moved to the upper floors. History A castle is known to have existed on the site in 1165. It is named after the Fleckenstein family, owners until 1720 when it passed to the Vitzthum d'Egersberg family. The family had had a lordship that consisted of four separate small territories in the Bas-Rhin département. In 1807, it passed to J.-L. Apffel and in 1812 to General Harty, baron of Pierrebourg (the French for Fleckenstein: stone town). In 1919, it became the property of the French state. The rock and the castle have been modified and modernised many times. Of the Romanesque castle, remains include steps cut into the length of the rock, troglodyte rooms and a cistern. The lower part of the well tower dates from the 13th or 14th century, the rest from the 15th and 16th. The inner door in the lower courtyard carries the faded inscription 1407 (or 1423); the outer door 1429 (or 1428). The stairwell tower is decorated with the arms of Friedrich von Fleckenstein (died 1559) and those of his second wife, Catherine von Cronberg (married 1537). The 16th-century castle, modernised between 1541 and 1570, was shared between the two branches of the Fleckenstein family. Documents from the 16th century describe the castle and a watercolour copy of a 1562 tapestry shows its appearance in this period. Towards the end of the 17th-century Fleckenstein was captured twice by French troops. In 1674 the capture was achieved by forces under Marshall Vauban, who encountered no resistance from the defenders. The castle was nevertheless completely destroyed in 1689 by General Melac. Major restoration work was carried out after 1870, around 1908 and again since 1958. Location The castle is located between Lembach to the south and Hirschtal to the north, only about 200 meters to the southeast of the present French frontier with Germany, at a height of about 370 meters above mean sea level. The nearest more substantial town is Wissembourg, approximately 20 km / 12 miles to the east. The castle is accessible by road or via (well established) hiking trails. Recognition Château de Fleckenstein has been listed as a monument historique by the French Ministry of Culture since 1898. See also List of castles in France References External links Map of Alsace with the Lordship of Fleckenstein
Castillo de Fleckenstein

El castillo de Fleckenstein es un castillo en la comuna de Lembach, en el departamento de Bas-Rhin en Francia. Esta fortificación fue construida en la forma de un gran barco de 52 metros de largo. El castillo fue construido en arenisca en la Edad Media. Un sistema ingenioso de recolección del agua de lluvia alimentaba una cisterna y permitía que el agua y otras cargas se movieran a los pisos superiores. Historia El castillo de Fleckenstein existió desde el año 1165. Fue nombrado así debido al apellido de la familia que fueron propietarios del lugar hasta la muerte del último varón heredero en 1720 cuando pasó a la familia Vitzthum d'Egersberg. La familia tenía un señorío que consistía en 4 pequeños territorios en el departamento de Bas-Rhin. En 1807, la propiedad pasó a manos de J.-L. Apffel y en 1812 al general Harty, barón de Pierrebourg (el término francés para Fleckenstein: ciudad de piedra). En 1919 pasó a ser propiedad del estado francés. La roca y el castillo han sido modificados y modernizados varias veces. Del castillo romanesco permanece los escalones de roca, las habitaciones trogloditas y una cisterna. La parte inferior de la torre data del siglo XIII o del siglo XIV, el resto del castillo data del siglo XV y XVI. La puerta interior en la corte inferior tiene una inscripción desvanecida con el año 1407 o 1427; la puerta exterior tiene inscripto el año 1429 o 1428. La torre está decorada con un escudo de Friedrich von Fleckenstein (fallecido en 1559) y los de su segunda esposa, Catherine von Cronberg (casada en 1537). El castillo del siglo XVI fue modernizado entre 1541 y 1570, y fue compartido por las dos ramas de la familia Fleckenstein. Algunos documentos del siglo XVI describen al castillo y a una copia en acuarela del año 1562 que muestra su apariencia en ese periodo. El castillo fue destruido en 1689 por el general Ezechiel du Mas, Conde de Melac. Un trabajo de restauración fue llevado a cabo después de 1870, alrededor de 1908 y nuevamente en 1958. El castillo de Fleckenstein pertenece a la lista de monumentos históricos nacionales del Ministerio de Cultura de Francia desde 1898.​ Referencias Enlaces externos Listado del Ministerio de Cultura de Francia (en francés) Fotos del Ministerio de Cultura de Francia Map of Alsace with the Lordship of Fleckenstein Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Castillo de Fleckenstein. www.culture.gouv.fr, accessed 1 Jan 2010 (en francés)
Kasteel Fleckenstein

Het Kasteel Fleckenstein (Frans: Château de Fleckenstein) is een ruïne van een kasteel in Lembach in de Elzas. Het kasteel werd in het begin van de 12e eeuw gebouwd door de familie Fleckenstein. De Fleckenstein werd in opdracht van Lodewijk XIV van Frankrijk verwoest in 1689. De ruïne is momenteel staatsbezit en geopend voor bezoekers. Château du Fleckenstein wordt jaarlijks door 70.000 mensen bezocht. Geschiedenis De Fleckenstein werd gebouwd in de 12e eeuw, in ieder geval voor het jaar 1165. Het kasteel werd gebouwd door de adellijke familie Fleckenstein en is ook naar die familie vernoemd. Deze familie was in drie stammen verdeeld, maar in de 15e eeuw waren er hier nog twee van over. In de eeuw na de bouw van de Fleckenstein onderging het kasteel vele renovaties en verbouwingen. Ook tussen 1541 en 1570 onderging het kasteel een verbouwing. In die eeuw, de 16e eeuw, werd de Fleckenstein in tweeën gedeeld; elk van de twee stammen binnen de familie had een eigen helft. Tijdens de Dertigjarige Oorlog (1618-1648) werd het kasteel gebruikt als schuilplaats voor families uit de regio. In 1689 werd de Fleckenstein, tijdens de Negenjarige Oorlog in opdracht van Lodewijk XIV van Frankrijk vernietigd door generaal Melac. Het kasteel bleef in bezit van de familie, totdat de laatste erfgenaam van de familie Fleckenstein in 1720 kwam te overlijden. De Fleckenstein werd toen eigendom van de familie Vitzthum d'Egersberg, die vier kleine stukken land bezat in de Elzas. In 1807 werd het kasteel eigendom van J.-L. Apffel, maar in 1812 kreeg het Château du Fleckenstein een nieuwe eigenaar: generaal Harty. Hij was de baron van Pierrebourg (Fleckenstein in het Frans). In 1898 werd het Château du Fleckenstein een monument en in 1919 werd de ruïne staatsbezit. Het werd gerenoveerd na 1870, rond 1908 en in 1958. Architectuur De Fleckenstein staat op een zandstenen rots op 338 meter hoogte. Het kasteel had een hoogte van 30 meter, een lengte van 90 meter en een breedte variërend tussen de 10 en 15 meter. Château du Fleckenstein is origineel gebouwd in de romaanse stijl en heeft de vorm van een boot. Het kasteel had een systeem dat het water opving en dat naar de bovenste verdiepingen bracht. Het trappenhuis van de Fleckenstein is versierd met de wapens van Friedrich von Fleckenstein, die in 1559 stierf, en zijn vrouw Catherine von Cronberg. Overblijfselen De meeste overblijfselen van de Fleckenstein komen uit de 15e en 16e eeuw, maar uit voorgaande periodes zijn ook nog overblijfselen over. Uit de beginperiode resteert nog een trap, die uit de rots, waarop het kasteel staat, is uitgehouwen. Verder resteren uit deze periode nog uit de rots gehouwen kamers en een wateropslagplaats. Het onderste deel van de put komt uit de 13e of 14e eeuw en de hogere delen komen uit de 15e en de 16e eeuw. De binnendeur van de binnenplaats resteert uit 1407 of 1423 en de buitendeur uit 1428 en 1429. Externe link (fr) (de) Officiële website
Château de Guirbaden

The Château de Guirbaden (or Girbaden) is a ruined castle in the commune of Mollkirch in the Bas-Rhin département of France. It is situated in the Guirbaden forest, near the village of Mollkirch on the left bank of the Magel River, at an altitude of 565 m. The castle covers a larger area than any other in Alsace. Dating from the 11th century, over more than 500 years it suffered several attacks, destructions and reconstructions. Privately owned, it has been listed since 1898 as a monument historique by the French Ministry of Culture. See also List of castles in France Notes and references External links Base Mérimée: Ruines du château Guirbaden, Ministère français de la Culture. (in French) Description and history of the castle on Chateau.over-blog.net (in French) Unofficial site (in French) Numerous photos
Castelo de Guirbaden

O Castelo de Guirbaden (ou Girbaden) é um castelo em ruínas na comuna de Mollkirch em Bas-Rhin, na França. Situa-se na floresta de Guirbaden, perto da aldeia de Mollkirch, na margem esquerda do rio Magel, a uma altitude de 565 m. O castelo cobre uma área maior do que qualquer outro na Alsácia. Datando do século XI, ao longo de mais de 500 anos sofreu vários ataques, destruições e reconstruções. Uma propriedade privada, está classificado desde 1898 como monumento histórico pelo Ministério da Cultura da França . Referências
Гирбаден

Гирбаден (фр. Guirbaden, нем. Girbaden) — руины средневекового замка у деревни Моллкрих (Mollkirch). Считался самым большим замком Эльзаса. Замок расположен на левом берегу реки Мажель на высоте 565 м над уровнем моря на холме Бёркберг (Burckberg). История Замок построен в XI веке. Основан Гуго III в 1027 году для защиты аббатства Алтон, во времена правления Эрнста II. Император Фридрих II с 1219 по 1226 годы расширил замок. На протяжении пяти веков замок подвергался разрушениям и восстановлениям. Замок также горел в 1633 году (отремонтирован Фридрихом Рафсамхаузеном в 1647), сожжен снова в 1652 и доведен до развалин французами в 1657 году. В конце концов замок переходит роду Роган, и продан ими в 1790 году. С 1898 года является историческим памятником. Легенда Легенда гласит, что в замке жили тамплиеры, вернувшиеся с крестовых походов. Поселившись в замке они схоронили большое сокровище. Тамплиеры подвергаясь преследованиям, вынуждены были исчезнуть. Они доверили хранение сокровищ некоему Одиллию. Он не хотел жениться, и умер ещё молодым от болезни. Чувствуя, что его конец близок, он осторожно попросил слугу хранить тайну о сокровище, которое спрятано глубоко под замком. Слуга сделал, как ему приказали, и когда он почувствовал собственный конец, он передал расположение сокровищ сыну. Сын сделал то же самое со своим сыном, и тайна передавалась из поколения в поколение. Но секрет был раскрыт, когда в одном из поколений родились близнецы, для которых жажда наживы была сильней тайны. Ночью они решили вырыть сокровища, но вовремя раскопок на них упал большой кусок скалы. Таким образом близнецы схоронены рядом с желанным кладом. Примечания
Castell de Hohbarr

El castell de Hohbarr (francès: Haut-Barr; alemany: Burg Hohbarr) és un castell medieval, construït per primera vegada l'any 1100, sobre la ciutat de Saverne, a l'actual departament francès del Bas-Rhin. Va ser construït sobre roca arenisca a 460 m sobre la vall de Zorn i la plana d'Alsàcia. Per això, s'ha anomenat l'ull d'Alsàcia. En diverses ocasions fou ampliat pels bisbes d'Estrasburg. La pau de Westfàlia va ordenar la destrucció de diversos castells, inclòs Hohbarr, però després de l'inici de la Guerra de Successió, el 1701, la fortalesa va tornar a ser utilitzada. Va ser abandonat cap al 1770, però la volta va continuar ocupada fins a la Revolució Francesa. Hohbarr ha estat catalogat com a monument històric pel Ministeri de Cultura francès des de 1874. Referències
Burg Hohbarr

Die Burg Hohbarr (französisch: Château du Haut-Barr) ist die Ruine einer Felsenburg nahe Saverne (deutsch: Zabern) im Elsass. Lage Hohbarr wurde auf und zwischen drei Felsen südwestlich von Zabern erbaut. Die Lage bietet einen strategisch günstigen Ort für eine befestigte Anlage. Sie thront auf rund 470 m Höhe über dem bewaldeten Tal der Zorn. Bei günstigem Wetter ist von der Burg aus das Straßburger Münster sichtbar, daher trägt sie auch den Beinamen Auge des Elsass. Beschreibung Die Burgruine hat eine längliche Form. Die Burgkapelle St. Nikolaus weist ein romanisches Schiff und einen gotischen Chor auf. Geschichte Im Jahr 1123 wurde die Burg als Besitz der Straßburger Bischöfe erwähnt. Bis ins 14. Jahrhundert wurde sie mehrmals erweitert. 1394 wurde Hohbarr an Egenolf von Lützelburg und Genossen verpfändet, diente jedoch bis ins 17. Jahrhundert den Bischöfen als Residenz. 1583 wurde im Auftrag von Bischof Johann IV. von Manderscheid-Blankenheim eine vollständige Erneuerung und Verstärkung der Burg vorgenommen. Im Dreißigjährigen Krieg wurde die Felsenburg geschleift. Nachdem zu Beginn des 18. Jahrhunderts trotz Planung keine größeren Ausbesserungen an der Burg vorgenommen wurden, besetzten Panduren sie 1744. Mehr als ein halbes Jahrhundert später gelangte sie in Besitz von Adligen. Seit 1878 ist sie jedoch Staatseigentum. Literatur Thomas Biller, Bernhard Metz: Die Burgen des Elsass – Architektur und Geschichte. Band 1: Die Anfänge des Burgenbaues im Elsass (bis 1200). Herausgegeben vom Alemannischen Institut Freiburg i. Br., Deutscher Kunstverlag, München/Berlin 2018, ISBN 978-3-422-07439-2, S. 314–341. Bernard Haegel: Le château fort du Haut-Barr (= Pays d'Alsace. Guide 164b, ISSN 1159-4705). Société d'Histoire et d'Archéologie de Saverne et Environs, Saverne 1993 (online). Nicolas Mengus, Jean-Michel Rudrauf: Châteaux forts et fortifications médiévales d′Alsace. Dictionnaire d′histoire et d′architecture. La Nuée Bleue, Straßburg 2013, ISBN 978-2-7165-0828-5, S. 133–135. Weblinks Burg Hohbarr auf dickemauern.de über die Burg auf www.visit.alsace
Château de Hohbarr

The Château de Hohbarr (French: Haut-Barr; German: Burg Hohbarr) is a medieval castle, first built in 1100, above the city of Saverne in what is now the French département of Bas-Rhin. It was built on sandstone rock 460m above the valley of Zorn and the plain of Alsace. Because of this, it has been called the eye of Alsace. On several occasions it was expanded by the bishops of Strasbourg. The Peace of Westphalia mandated the destruction of several castles, including Hohbarr, but after the beginning of the War of the Spanish Succession, in 1701, the fortress was back in use. It was abandoned around 1770, but the vault continued to be occupied until the French Revolution. Hohbarr has been listed as a monument historique by the French Ministry of Culture since 1874. See also List of castles in France References
Castelo de Hohbarr

O Château de Hohbarr (francês: Haut-Barr ; em alemão: Burg Hohbarr) é um castelo medieval, construído pela primeira vez em 1100, acima da cidade de Saverne, onde hoje é o departamento francês do Bas-Rhin. Foi construído sobre rocha de arenito 460 m acima do vale de Zorn e da planície da Alsácia. Por isso, foi chamado de olho da Alsácia. Hohbarr está listado como um monumento histórico pelo Ministério da Cultura da França desde 1874. Referências
Château de Turquestein

Le château de Turquestein est un château fort en ruines situé dans la forêt dite de la Comtesse, sur le territoire de la commune de Turquestein-Blancrupt, en Moselle. Historique On suppose la naissance du château sur l'actuelle commune de Turquestein-Blancrupt vers 965. Il était destiné à la surveillance de la route du Donon. Grâce à sa position particulière (élévation, escarpement, hauteur des murailles), l'approche était difficile et la forteresse était considérée comme imprenable. L'évêque de Toul en avait délégué la charge à la baronnie de Blâmont (Ulrich II en 1002) mais les rivalités étaient incessantes avec l'évêque de Metz qui récupéra le château et ses terres en 1286. Dès le début du XVIIe siècle, des bandes armées pillaient et incendiaient la région. Le château ne fut pas épargné et fut détruit sur ordre du cardinal de Richelieu, en 1634. En 1797, Joseph Ludwig Colmar, Louise Humann et Madame Breck scellent un pacte de prières dans les ruines du château. La Congrégation de Notre-Dame de Sion est issue de ce pacte. Un autel commémoratif est érigé au milieu des ruines du château en 1954. Une croix trouvée sur le site y est incorporée. Une plaque célébrant le bicentenaire de la congrégation de Notre-Dame-de-Sion y est apposée en 1997. Architecture De nos jours, on peut distinguer la courtine qui barrait l'accès à la haute-cour, d'une hauteur de douze mètres environ, en pierres à bossages, elle laisse apparaître une architecture de l'extrême fin du XIIe siècle. À l'intérieur de l'enceinte, une belle cave partiellement effondrée, malheureusement, possède une fenêtre (murée actuellement) qui protégeait une poterne placée juste au pied des rochers. Un peu plus loin, un bel arc de décharge, seule vestige d'une autre poterne (traces d'ancrage dans le rocher) défie le temps et ses caprices. Ce château, d'après les relevés effectués sur place, présentait un ensemble de fortifications relativement élaboré avec une première enceinte dont une tour carrée faisait saillie et protégeait l'approche de la première porterie, puis une seconde enceinte (celle du château) dont on peut encore admirer de nos jours, le système de la porterie avec la crapaudine gauche ainsi qu'un début d'arcade de la porte cochère. Tout le reste n'est plus que ruines totalement arasées. Ce site, qui n'est absolument pas mis en valeur, vient de voir une partie de la courtine nord s'ébouler ainsi que la belle cave voûtée qui était encore intacte, il y a quelques années... Bibliographie Jean Schnoering, Le Château de Turquestein des origines au XVIIe siècle, L'Essor, no 156 Alfred Benat, La Seigneurie du XVIIe au XIXe siècle, L'Essor, no 156 Arnold Kientzler, Une expédition militaire contre le château de Chatillon et de Turquestein, L'Essor, no 156 Notes et références Voir aussi Liste des châteaux de la Moselle Liens externes « Notice d'inventaire », notice no IA57001107, sur la plateforme ouverte du patrimoine, base Mérimée, ministère français de la Culture Portail des châteaux de France Portail du Moyen Âge Portail de la Moselle