NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Джеміла

Джеміла (араб. جيميلة, лат. Cuicul) — давнє римське місто, руїни якого розташовані в сучасному Алжирі та з 1982 року входять до списку Світової спадщини ЮНЕСКО. Джеміла находиться на висоті 900 м у вілаєті Сетіф. Селище розташоване на гірському хребті між двома ваді. Своїм добробутом в античну епоху місто було зобов'язане сільському господарству, оскільки Алжир завдяки вологішому клімату вважався «житницею» Риму. У наші дні збереглися форум, храм, християнські базиліки, тріумфальна арка і будинки. Місто вважається зразком римського планування містобудування, пристосованого до гірської місцевості. У Джемілі були термальні лазні, капітолій і театр. Храм, присвячений імператору Септимію Северу (193–211) і його дружині Юлії Домні, зберігся в гарному стані. Сином Септимія Севера був імператор Каракалла (211–217), при якому була побудована тріумфальна арка. Можливо, місто було засновано під час короткого правління імператора Нерви між 96 і 98 роками. Пізніше воно було завойоване вандалами. У 533 році його відвоювали візантійці, але незабаром воно було покинуте. Перші розкопки розпочалися в 1909 році. Археологічним цінностям сьогодні загрожують піщані бурі й розкрадання каміння навколишнім населенням на будівництво помешкань. Примітки Посилання UNESCO Site for Djémila [Архівовано 24 грудня 2018 у Wayback Machine.]
Анаба

Анаба (на арабски: عنابة - Анна̀аба‎) е град и община в Североизточен Алжир. В древността се е казвал Хипон (Hippone, Hippo, Hippo Regius), а от 1860 до 1963 г. – Бон (Bône) и тук Августин Блажени е ръкоположен за свещеник и по-късно става епископ. География Разположен е в област Анаба, близо до река Сюбуз, на около 50 км западно от границата с Тунис. Административен център е на едноименните област, околия и община. С 342 703 жители градската агломерация той е 4-ти по население град в страната; в общината живеят 257 359 души. Икономика Градът е важен индустриален център в Североизточен Алжир. Транспорт Израснал е заедно с развитието на пристанището. Обслужва се от летище „Рабах Битат“. Железопътна линия свързва Анаба с град Константин и столицата Алжир. Туризъм Анаба е известен с красивите си плажове и удивителния семеен нощен живот. Повечето туристи в града са от Франция и Италия. Образование Най-голямото училище в града е Университетът „Баджи Мохтар“ (също Университет на Анаба или Анабски университет). В него учат над 48 000 студенти. Открит е през 1975 г. Източници
Annaba

Annaba (arabsky عنّابة, dříve též francouzsky Bône; ve starověku latinsky Hippo Regius, Hippona) je město a letovisko v severovýchodním Alžírsku na pobřeží Středozemního moře. V roce 1998 zde žilo 348 554 obyvatel, jejichž počet nadále stoupá. Annaba je správním centrem stejnojmenné provincie (vilájetu). Historie Město založili Féničané pravděpodobně ve 12. století př. n. l.. Později vyrostlo v jedno z největších měst v Numidii. Za římské éry neslo název Hippo Regius; v letech 395–430 zde byl biskupem Sv. Augustin. Následujícího roku je dobyli Vandalové, v letech 534-698 patřilo Byzantské říši, od roku 698 pak Arabům. Dnes je město významným průmyslovým centrem a také turistickým letoviskem. Kromě ruin římského Hippo Regia se zde zachovala mj. mešita Said Abu Marwan z roku 1035. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Annaba na Wikimedia Commons
Annaba

Annaba (arabisk: عنّابة) er en by i det nordøstlige Algeriet. Annaba har 257.359 (2008) indbyggere og ligger ved landets kyst til Middelhavet tæt ved grænsen til nabolandet Tunesien. Den er hovedstad i provinsen Annaba. Under navnet Hippo Regius var byen hovedstad i Numidien under kong Masinissa (2. årh. f.Kr.). Byen var oprindeligt en fønikisk koloni, som senere kom under romerne, vandalerne og byzantinerne. Byen blev ødelagt af araberne 697 e.Kr. og genopført samme sted som den nuværende by. Se også Byer i Algeriet Referencer Eksterne henvisninger
Annába

Annába (arabul: عنابة), korábban Bône vagy Bona város Algéria északkeleti csücskén, a Földközi-tenger partján. A helyiek Balad el-Annâbnak is nevezik. Lakossága 257 000 fő volt 2008-ban. Algír és Orán után az ország egyik fontos kikötője. Iparváros, közlekedési csomópont, pénzügyi és idegenforgalmi központ. Története A város az ókori Hippona helyén épült (Hippo Regius romjai ma a város mellett találhatók). Már az i. e. 11. században jelentős föníciai kikötőhely volt. 392-től 430-ig Szent Ágoston itt élt és működött. Rövid vandál és bizánci uralom után a város arab fennhatóság alá került. A 16. században a Barberousse-fivérek hajóhadának egyik fontos kikötője volt. Látnivalók Sidi Bou Mérouan mecset (11. században épült) Salah Bey mecset (16. századi) Szent Ágoston katolikus bazilika Saint Cloudi strand Chetaibi régi kikötője Hippo regiusi fórum A városi múzeum Seraidiból pompás kilátás nyílik a városra Panoráma Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben az Annaba című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források Readers Digest: Guide to Places of the World, 1995 Máté György: Algéria, 1971
Annaba

Annaba (in arabo عَنَّابَة‎?, ʿAnnāba, durante la dominazione francese Bône; anticamente Ippona, dal latino Hippo o Hippo regius), in italiano Bona, è una città costiera nel nord-est dell'Algeria, non distante dal confine con la Tunisia. Storia Nella zona di Annaba sono stati ritrovati importanti manufatti umani. Le prime evidenze di insediamenti umani sono stati ritrovati a ʿAyn el-Hanesh, vicino Saïda. Sono stati ritrovati anche manufatti più recenti, riferibili all'Homo sapiens. Conosciuta come Hippo Regius in epoca romana, fu probabilmente fondata dai fenici nel corso del XII secolo a.C. Ippona fu uno dei centri più conosciuti della prima cristianità, sant'Agostino ne fu vescovo dal 395 al 430, anno in cui qui morì mentre la città era assediata dai Vandali di Genserico. Fu conquistata per conto della Repubblica di Pisa nel 1033 da Lamberto Orlandi, e successivamente fece parte del Regno d'Africa durante l'espansione normanno-siciliana. Passò al dominio islamico, entrò nell'Impero ottomano nel 1574. Il 16 settembre 1607 fu oggetto di un'azione delle galee toscane dell'Ordine di Santo Stefano, che saccheggiarono la città e fecero numerosi prigionieri. Oltre all'ammiraglio Jacopo Inghirami da ricordare al comando della galea Livornina, che svolse un ruolo importante nello schieramento, era il corsaro genovese Giuseppe Graffigna, detto il Cardinalino. Colonizzazione francese Durante la dominazione francese la città, nota come Bône, fu uno dei maggiori centri algerini di insediamento europeo. Tra il 1850 e il 1880 vi risiedette una comunità di pescatori di corallo provenienti dalla Toscana, dal golfo di Napoli e da altre località costiere italiane: fino al 1860 la cosa non preoccupò i francesi, che da quel momento invece iniziarono una politica volta a limitare la presenza italiana nella colonia. Economia È anche un polo industriale, soprattutto siderurgico e chimico. Cultura Una delle istituzioni più importanti della città è l'Università di Annaba, che nel 2004 contava circa 40.000 studenti. La città è nota, nella sua antica denominazione (Ippona), per essere stato il luogo in cui fu vescovo e dove morì sant'Agostino di Ippona, padre della Chiesa, a cui è consacrata l'omonima basilica. Infrastrutture e trasporti Annaba è servita dall'Aeroporto di Annaba-Rabah Bitat (codice IATA: AAE). La città è servita anche da un sistema ferroviario e di bus che la collega con le città vicine. Geografia fisica La città di Annaba si estende su una superficie di 1412 km². Architettura Annaba ha un lungomare, un centro vivace, pieno di archi, ristoranti, terrazze e chioschi. Amministrazione Gemellaggi Saint-Étienne, dal 1981 Biserta, dal 1985 Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Annaba Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Annaba Collegamenti esterni Annaba City, su annabacity.net. URL consultato il 20 ottobre 2006 (archiviato dall'url originale il 15 ottobre 2012).
Annaba

Annaba (arab. عنّابة, dawniej: Bône, w starożytności: Hippona, łac. Hippo Regius) – miasto w północno-wschodniej Algierii, nad Morzem Śródziemnym. W 1987 roku miasto miało 306 000 mieszkańców, a w 2003 roku według niektórych danych liczba mieszkańców przekroczyła milion osób. Historia Miasto zostało założone już w starożytności, przez Fenicjan. Hippona była jednym z ważniejszych miast Numidii. W latach 396–430 biskupem miasta był święty Augustyn. Po 18-miesięcznym oblężeniu zostało zdobyte przez Wandalów w roku 431 i było ich stolicą do roku 439. W 534 zostało odzyskane przez wojska cesarstwa wschodniorzymskiego. Pozostało częścią Bizancjum do zdobycia przez Saracenów w 698 roku. W 1975 r. został założony uniwersytet. Gospodarka Jest to jeden z ważnych ośrodków przemysłowych Algierii. W mieście rozwinął się przemysł chemiczny, spożywczy, włókienniczy, metalowy oraz hutniczy. W mieście działa międzynarodowy port lotniczy. Komunikacja Annaba jest portem wywozu surówki i stali, fosforytów i artykułów rolniczych. Miasto jest także węzłem dróg. W okolicach miasta znajduje się międzynarodowy port lotniczy. Turystyka Miasto jest kąpieliskiem i ośrodkiem turystycznym. Można tam zwiedzić zabytkowe meczety, takie jak Said Abu Marwan zbudowany w 1035 roku. Zabytkami są także kasba i fragmenty murów miejskich. Poza miastem zwiedzić można ruiny rzymskiego miasta, gdzie w szczególności zachowały się ruiny forum, teatru i wielkich term z I wieku oraz fragmenty bazyliki starochrześcijańskiej. Miasta partnerskie Bizerta Jekaterynburg Saint-Étienne Tunis Przypisy
Annaba

Annaba (em árabe: عنابة, ‘Annābah, antigamente Bône, historicamente Hippo ou Hippo Regius) é uma cidade da Argélia, capital da província de Annaba. Está localizada no nordeste do país, próximo ao rio Seybouse. Com uma população de 257 359 habitantes (2008), é a quarta maior cidade da Argélia. Annaba (por vezes aportuguesado Anaba) era a antiga Hipona (em latim Hippo Regius). Mais tarde os franceses a chamaram Bône ou Bona. É a cidade onde morreu Santo Agostinho. Nesta cidade está a sede da Universidade de Annaba, uma das mais importantes do país. Imagens Referências
Annaba

Annaba (în arabă عنابة‎) este un oraș în provincia (wilaya) Annaba, Algeria. În Antichitate localitatea era cunoscută sub numele de Hippona, iar în timpul dominației franceze purta denumirea de Bône. Este al patrulea oraș algerian, ca număr de locuitori, după capitala Alger, Oran și Constantine. Are rol de reședință a provinciei / wilayatului Annaba. Geografie Localitatea Annaba este situată la 152 km spre nord-est de Constantine, la 246 km spre est de Jijel și la vreo 100 km spre vest de frontiera cu Tunisia, la poalele masivului muntos Edough, care are altitudinea maximă de 1008 m. Annaba este o metropolă situată pe litoralul sudic al Mării Mediterane, având o populație care depășește 600.000 de locuitori. Fluviul Seybouse se varsă în Marea Mediterană, la sud-est de oraș. Climatul Annaba beneficiază de un climat mediteranean. Localitatea este cunoscută pentru lungile sale veri calde și uscate. Iernile sunt blânde și umede. Zăpada este rară, dar nu este imposibilă. Ploile sunt abundente și pot deveni diluviene. În general, este cald mai ales de la jumătatea lui iulie până la jumătatea lui august. Istoric Cunoscută ca Hippo Regius în epoca romană, localitatea a fost fondată probabil de fenicieni în cursul secolului al XII-lea î.Hr. A fost unul dintre centrele cele mai cunoscute ale creștinismului. În secolul al V-lea, Hippona a devenit un important focar al creștinismului sub episcopatul Sfântului Augustin, episcop al orașului din 396 până la moartea sa în 430. Moartea Sf. Augustin coincide cu înfrângerea romanilor în regiune, sub loviturile vandalilor și atrofia Hipponei, pe toate nivelurile. În pofida tuturor eforturilor depuse de bizantini, aceștia nu au reușit să redea orașului strălucirea de altădată, deși Hippona era o escală sau un punct de aprovizionare a flotei bizantine. În anul 1035 localitatea a fost cucerită de Republica Pisa. În perioada normandă, a făcut parte din Regatul Siciliei. Galerie de imagini Note Bibliografie Fernand Braudel, Grammaire des civilisations (1963), Flammarion, Paris, 2008. Vezi și Lista orașelor din Algeria Legături externe Imagini din satelit ale localității Annaba 36°54′2″N 7°45′26″E﻿ ()36.90056; 7.75722
Anaba

Anaba (arabsko نابة‎, ‘Annābah), nekdanja Bône ali Bona, zgodovinski Hippo ali Hippo Regius, je mesto v severovzhodni Alžiriji ob reki Seybouse in glavno mesto Province Anaba. Ima 257.359 prebivalcev (2008) in je četrto največje mesto v Alžiriji. Večina prebivalcev jo imenuje بلد ألعنب (Balad al-Unnâb) – mesto žižol, ker je v njeni okolici obilo tega sadja. Anaba je obalno mesto, ki se hitro širi. Ima večjo gostoto prebivalstva kot druga alžirska obalna mesta, na primer Oran in prestolnica Alžir. Je gospodarsko središče številnih dinamičnih dejavnosti, predvsem industrije, transporta, financ in turizma. Zgodovina V Ain El Hanechu pri Saïdi blizu Anabe so odkrili dokaze o zelo zgodnjih nasejenosti pokrajine, vključno z artefakti, ki kažejo na izdelavo orodij. Po nekaterih virih je bila prazgodovinska Alžirija v srednji zgodnji kameni dobi (srednji paleolitik) mesto razvoja najbolj naprednih tehnik izdelave cepljenih orodij. V 14. stoletju pr. n. št. so se na področju Anabe naselili Feničani. V rimskem obdobju se je naselje imenovalo Hippo Regius. Kasneje je postala eno od središč zahodnega krščanstva in prizorišče več cerkvenih zborov. Na enem od njih so kanonizirali trenutno veljavne knjige Nove zaveze. Od leta 396 do smrti leta 430 je bl anabski škof Avguštin iz Hipona, po rodu Berber. V 5. stoletju so mesto zasedli Vandali in mu vladali do leta 534. Gelimerja, kralja Vandalov in Alanov od leta 530 do 534, in njegove pristaše so leta 534 v Anabi oblegali Bizantinci. Ko je Gelimer spoznal, da svojega kraljestva v severni Afriki ne bo mogel obdržati, se je vdal Justinijanovemu generalu Flaviju Belizarju. Bizantinci so v Hiponu vladali do leta 699, ko so ga osvojili Umajadi. Umajadom so sledili Abasidi, Aglabidi in Fatimidi in za njimi Ziridi. Po poplavah in opustošenju Banu Hilala so mesto med vladavino Hamididov leta 1033 preselili na sedanji lokacijo. Leta 1034 sta ga napadli pisansko in genovsko ladjevje, leta 1153 ga je osvojilo Sicilsko kraljestvo, leta 1160 pa so ga zasedli Almohadi. Po abdikaciji Almohadov so oblast v mestu leta 1250 prevzeli Hafsidi. Njihovo oblast so za nekaj časa prekinili Marinidi in Kastilija (1360), potem pa so jo prevzeli Zajanidi. Leta 1533 je prišlo mesto pod oblast Osmanskega cesarstva, ki je trajala do francoske okupacije leta 1832. Izjema je bilo obdobje od leta 1535 do 1540, ko so v mestu vladali Španci. Od 16. do 19. stoletja je bila Anaba glavno oporišče berberskih piratov. Med francosko okupacijo se je imenovala Bône. Bila je eno od največjih naselij Evropejcev v Afriki in imela številno manjšino pied-noir. Sklici
Анаба

Анаба (арап. عنابة‎, фр. Annaba, Bône) је медитерански лучки град у североисточном Алжиру. Налази се 158 километара североисточно од Константина, и око 100 километара западно од границе Туниса. Према процени из 2008. године има 207.617 становника и четврти је по величини град у земљи. Град су вероватно основали Феничани у 12. веку п. н. е. У римско доба звао се Hippo Regius. Референце Спољашње везе Интернет презентација вилајета Анабе Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (2. март 2021)
Annaba

Annaba (arabiska: عنابة, berberspråk: Aânavaen, äldre franskt namn: Bône) är en hamnstad i nordöstra Algeriet, nära floden Wadi Seybouse och den tunisiska gränsen. Staden är belägen cirka 420 kilometer öster om Alger. Folkmängden uppgick till cirka 254 000 invånare i centralorten 2008, medan det i storstadsområdet bodde cirka 355 000 invånare 2018. Annaba är en viktig hamn för export av järnmalm, fosfat och jordbruksprodukter. Staden har en betydande industri, bland annat ett stort järn- och stålverk. Annaba, som hette Hippo Regius på romarnas tid, anlades troligen av fenicierna på 1300-talet f.Kr. Den var en viktig ort för tidig kristendom. Från 396 till 430 var Augustinus biskop i Hippo Regius och Konciliet i Hippo 393 som fastställde Bibeln. Staden har kristna, muslimska och romerska byggnader. Den plundrades och förstördes av vandaler och araber. Referenser ”Annaba”. Store norske leksikon. http://snl.no/Annaba. Läst 12 maj 2010. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Annaba.
Аннаба

Аннаба́ (фінік. , араб. عنابة, Annaba), до 1962 — Бон (Bône) — місто на північному сході Алжиру, 385 тис. мешканців (2005). Клімат Місто знаходиться у зоні, котра характеризується середземноморським кліматом. Найтепліший місяць — серпень із середньою температурою 25 °C (77 °F). Найхолодніший місяць — січень, із середньою температурою 11.7 °С (53 °F). Населення Переважна більшість населення (99,9 %) міста — араби-мусульмани сунітського толку. У кінці XIX — початку XX століть значну частину населення міста в тоді ще Французькому Алжирі складали досить впливові в культурному та економічному плані немусульманські групи франкомовних європейців і євреїв, що отримали назву франкоалжирці (фр. п'є-нуар). Складаючи колись до 15 % населення країни і 40,5 % населення міста в 1958, більшість франкоалжирців були змушені масово покинути місто після війни за незалежність. Вони емігрували в основному до Франції, Ізраїлю, США, Іспанії. У місто почали масово переселяться мусульманські селяни з сусідніх сіл, що призвело до швидкого зростання його населення. Історія Аннаба була заснована у IX столітті до н. е. як фінікійська колонія Гіппон. Перша назва поселення походить від фінікійського слова, що позначало глибоку бухту. Щоб відрізняти колонію від сусіднього Гіппона Акри місто йменували Гіппоном Царським — адже його гавань використовували нумідійські царі. З приєднанням Нумідії до Рима місто увійшло до складу римської провінції Нова Африка. В 431 р. Гіппон захопили вандали, в 534 — візантійці. З 647 — під контролем Арабського халіфату. З цього часу починається інтенсивна ісламізація місцевого населення. У XI столітті (1033 рік) тут зведена Мечеть Сіді-бу-Меруан з використанням античних колон із споруд міста Гіппону. Збереглася й стара частина міста з фортецею (касба), де ховалися пірати. З кінця середніх століть посилюється інтерес до міста і фортеці з боку європейських держав — Іспанії, Португалії. Франція остаточно анексує місто і офіційно контролює його з 1830 по 1962 роки. Туризм Місто відоме своїми чудовими пляжами. Найбільше туристів з Франції та Італії. На відстані 75 км на схід від міста знаходиться Національний парк Ель-Кала. Економіка В місті важливий порт на узбережжі Середземного моря (вивіз фосфоритів, заліза, та цинкової руди, вовни тощо). Підприємства хімічної (мінеральні добрива, сірчана кислота), тютюнової, харчової промисловості, вироби, будівельних матеріалів. Значний торговельний центр. Див. також Європейські анклави в Північній Африці до 1830 ТЕС Аннаба Примітки Посилання Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985. Annaba City [Архівовано 15 жовтня 2012 у Wayback Machine.] (фр.) Annaba [Архівовано 1 березня 2021 у Wayback Machine.] (фр.)
Timgad

Timgad (arabisk, تيمقاد Thamugadi, af romerne kaldt Thamugas) var en romersk koloniby i Nordafrika, grundlagt af kejser Trajan ca. år 100 e.Kr. Ruinerne af byen er et af de bedst bevarede eksempler på det kvadratiske gadenet i romersk byplanlægning. Byen blev anlagt fra grunden af, i første række som en militærbase til beskyttelse mod berberne i de nærliggende Aurèsbjerge. De første indbyggere var gamle legionærer fra Partherriget som havde fået land som belønning for deres år som legionær. Byen lå ved et vejkryds mellem seks veje, og blev bygget med mure, men ikke befæstet. Den var planlagt for en befolkning på 15.000 indbyggere, men voksede hurtigt – hvilket forstyrrede den rudemønstrede byplan. Byen var uforstyrret i nogle hundrede år. Fra 200-tallet blev den præget af kristendommen, og i 300-tallet etablerede donatister et center her. I 400-tallet blev byen først overfaldet af vandaler, og forfaldt derefter. Den blev erobret af den byzantinske general Solomon i 535, og genopbygget som en kristen bosættelse. Efter at den blev overfaldet af berberne i 600-tallet forsvandt byen ud af historien. Den blev genopgavet og udgravet i 1881. Da den blev grundlagt, lå byen i et frugtbart landbrugsområde, ca. 1000 moh. Ørkenen Sahara åd sig efterhånden ind på byen, og da den blev udgravet var dens ruiner påfaldende velbevarede, under op til en meter sand. Eksterne kilder og henvisninger UNESCO World Heritage Centre – Timgad (engelsk) pbase.com: Billedsamling
Timgad

Timgad (arapski: تيمقاد‎, Thamugas ili Thamugadi) je kolonijalni grad Rimskog Carstva koji je osnovao car Trajan oko 100. godine. Puno ime grada bilo je Colonia Marciana Ulpia Traiana Thamugadi, jer ga je Trajan posvetio svojim roditeljima, majci Marciji, ocu Marku Ulpijanu Trajanu i svojoj starijoj sestri Ulpiji Marcijani. Nalazi se oko 35 km istočno od današnjeg grada Batna u Alžiru. Njegove ruševine se smatraju najboljim primjerom mrežastog urbanističkog rimskog plana, te je zbog toga upisan na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Africi 1982. godine. Povijest Trajan je osnovao Timgad 100. godine ex nihilo ("ni iz čega") kao koloniju vojnih veterana. On je nastao kao bastion prema buntovnim Berberima koji su harali obližnjim Aures planinama. Najprije je naseljen veteranima rimske vojske iz partskih ratova kojima je bila obećana zemlja nakon tridesetogodišnje vojne službe. Grad je uživao nekoliko stotina godina mira i u 3. stoljeću je postao središte širenja kršćanstva, a u 4. stoljeću i donatizma. U 5. stoljeću grad su opustošili Vandali nakon čega je počeo propoadati. God. 535., bizantski general Salomon je našao grad u ruševinama, ali se u stoljećima nakon toga počeo obnavljati. No, nakon berberskih napadaja u 7. stoljeću potpuno je napušten, sve do ponovnog otkrića 1881. godine. Znamenitosti Timgad je smješten na sjecištu šest putova, u iznimno plodnom kraju oko 1000 m iznad mora i bio je ograđen, ali ne i utvrđen. Izvorno je bio izgrađen za populaciju od 15,000 stanovnika, ali je to brzo prerastao i rasuo se izvan kvadratične pravilne mreže izvornih ulica. Izvorna mreža ulica se prepoznaje u glavnim ulicama decumanus (istok-zapad) i cardo (sjever-jug) koje su naglašene kolonadama. Decumanus na zapadu počinje trijumfalnim ulazom u grad kroz monumentalni Trajanov slavoluk koji je dijelom obnovljen 1900. godine. Slavoluk je od vapnenca s tri luka uokvirena korintskim stupovima, od kojih je najveći, središnji, širok 11 metara. Tu se nalazi i rimsko kazalište s 3,500 sjedećih mjesta, ali i terme, knjižnica i bazilika. Kapitolijski rimski hram posvećen Jupiteru je istih proporcija kao Panteon u Rimu, a u njegovoj blizini je kvadratična crkva s polukružnom apsidom iz 7. stoljeća. Jugoistočno od grada je velika bizantska citadela. Vanjske poveznice Timgad na greatbuildings.com (engl.) UCSC fotografije Timgada Arhivirana inačica izvorne stranice od 8. listopada 2001. (Wayback Machine) Video o Timgadu Arhivirana inačica izvorne stranice od 28. srpnja 2014. (Wayback Machine) (engl.)
Timgad

Timgad (Arabisch, تيمقاد, en Thamugas genoemd door de Romeinen) was een Romeinse koloniale stad in Noord-Afrika. Timgad ligt op de noordelijke hellingen van het Aurèsgebergte in Algerije. De stad is door de Romeinse keizer Trajanus in de 1e eeuw na Chr. (omstreeks 100 na Christus) gesticht als militaire kolonie: Colonia Marciana Traiana Thamugadi. Met zijn orthogonale ontwerp van het stratenpatroon en de twee, loodrecht op elkaar staande routes door de stad, is het een goed voorbeeld van Romeinse stedenbouwkunde. In 1982 werd de stad toegevoegd aan de Werelderfgoedlijst van UNESCO. Externe links UNESCO site met info over Timgad, in het Engels