NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sebkha el Melah (El Meniaa)

Die Sebkha el Melah, auch El Golea-See, ist eine Sabcha in der algerischen Sahara. Sie ist nicht zu verwechseln mit dem auch Sebkha el Melah genannten Gewässer in der Provinz Bechar. Beschreibung Die Sebkha liegt in der 2019 neu geschaffenen Provinz El Meniaa in der Kommune Hassi Gara, 5 Kilometer südlich vom Hauptort Hassi Gara. Typisch für eine Sabcha ist sie ein abflussloser Binnensee, Zuflüsse sind der Oued Seguar und der Oued Sbaa, die rund 60 Millionen Kubikmeter jährlich in den See entwässern. Das Gewässer ist zweigeteilt, während der nördliche Teil eher teichartig, ein Süßwasser von moderatem Salzgehalt und von hoher Biodiversität geprägt ist, ist der südliche Teil stark salzhaltig und deutlich artenärmer. Die Tiefe der Becken unterliegt naturgemäß saisonalen Schwankungen und beträgt zwischen 0,3 und 2 m. Die Sebkha ist bis zu 1.600 m breit und 2.000 m lang, das untere Becken wird im Westen von bis zu 4 m hohen Sanddünen begrenzt, die Teil des Großen Westlichen Erg sind. Im Osten wird es von einer 20 Meter hohen Kalksteinklippe begrenzt, die zahlreiche paläontologische Zeugnisse birgt. Ökologie Ökologisch von großer Bedeutung ist vor allem das nördliche Süßwasserbecken, das eine reiche Ufervegetation sowie zahlreiche Algen aufweist und Vögeln, Amphibien, Reptilien und Insekten Lebensraum bietet, auch Krustentiere und Säugetiere leben am See. Für 22 der 110 vorkommenden Vogelarten ist die Sebkha auch Brutgebiet, von besonderer Bedeutung ist sie für die Moorente und die Rostgans. Als Gefährdung wirken vor allem die Auswirkungen menschlicher Ansiedlung im Westen des nördlichen Beckens, die mit Vermüllung, der Einleitung ungeklärter Abwässer, wilder Weidewirtschaft, dem Abholzen von Pflanzen und Wilderei einhergehen. Einzelnachweise
Sebkha el Melah, El Menia

Sebkha el Melah, also known as Sebkhel el Melah or Sebkhet el Melah, is an endorheic salt lake in El Menia Province, central Algeria. Geography Sebkha el Melah is a salt lake that has formed in a basin in El Menia Province in central Algeria. It consists of two bodies of water, the upper one pond-like, with a moderate degree of salinity and a biodiverse flora and fauna, and the lower one a sabkha or salt lake, with higher salinity, salt-encrusted margins and very little vegetation. Ecology Sebkha el Melah has been designated as a Ramsar site since 2004. The area of the Ramsar site is 18,947 hectares (46,820 acres), the soils of the southern basin are saline and the vegetation sparse. On land there are stands of tamarisk and various species of seed-bearing plants. Some agricultural activities take place, including the cultivation of date palms. Several species of reptile and amphibian are found in the northern basin, as well as crustaceans, fish and small mammals. The site is of international importance because of the waterfowl that breed and raise their young here. The lakes are particularly productive because of the high temperatures experienced; more than 1% of the world populations of the ruddy shelduck (Tadorna ferruginea) and the ferruginous duck (Aythya nyroca) breed at Sebkha el Melah. References
Sebja el Melah (El Menia)

Sebja el Melah (en árabe: سبخة المالح‎, romanizado: Sebkha el Melah, también transcrito Sebkhel el Melah) es un lago salado endorreico en la provincia de El Menia, en el centro de Argelia.​​ Geografía El lago salado de Sebkha el Melah está formado por dos cuerpos de agua, el superior, de forma de estanque, con un grado moderado de salinidad y una flora y fauna biodiversas, y el inferior, una sebja o lago salado, con mayor salinidad, márgenes cubiertos de sal y muy poca vegetación.​ Ecología La Sebja el Melah está sido designado como sitio Ramsar desde 2004. La superficie del sitio Ramsar es de 18,9 hectáreas, los suelos de la cuenca sur son salinos y la vegetación escasa. En tierra hay rodales de tamariscos y varias especies de plantas productoras de semillas. Alrededor se realizan algunas actividades agrícolas, como el cultivo de palmeras datileras. En la cuenca norte se encuentran varias especies de reptiles y anfibios, así como crustáceos, peces y pequeños mamíferos. El sitio es de importancia internacional debido a las aves acuáticas que se reproducen y crían aquí. Los lagos son particularmente productivos debido a las altas temperaturas que experimentan; más del 1% de las poblaciones mundiales de pato canelo (Tadorna ferruginea) y de pato pardo (Aythya nyroca) se reproducen en Sebkha el Melah. ​ Referencias
Посольство України в Алжирі

Посольство України в Алжирській Народно Демократичній Республіці — дипломатична місія України в Алжирській Народній Демократичній Республіці, знаходиться в місті Алжир. Завдання посольства Основне завдання Посольства України в Алжирі представляти інтереси України, сприяти розвиткові політичних, економічних, культурних, наукових та інших зв'язків, а також захищати права та інтереси громадян і юридичних осіб України, які перебувають на території Алжиру та Малі. Посольство сприяє розвиткові міждержавних відносин між Україною і Алжирською Народною Демократичною Республікою, Україною і Малі на всіх рівнях, з метою забезпечення гармонійного розвитку взаємних відносин, а також співробітництва з питань, що становлять взаємний інтерес. Посольство виконує також консульські функції. Історія дипломатичних відносин Після проголошення незалежності Україною 24 серпня 1991 року Алжир визнав Україну 27 грудня 1991 року. 20 серпня 1992 року між Україною та Алжиром було встановлено дипломатичні відносини. Посольство України в Алжирській Народній Демократичній Республіці розпочало роботу у листопаді 1999 року. Керівники дипломатичної місії Дашкевич Михайло Павлович (1999—2004) Бершеда Євген Романович (2004) т.п. Боровик Сергій Миколайович (2004—2009) Кірдода Валерій Миколайович (2009—2014) Блажей Вадим Валерійович (2014—2016) Білецький Андрій Віталійович (2016—2018) Субх Максим Алійович (2018—2022) Компанієць Олександр Сергійович (2022—2025) т.п. Воронін Олександр Степанович (з 2025) Див. також Українсько-алжирські відносини Український дипломатичний корпус Список дипломатичних місій України Посольство Алжиру в Україні Література Дашкевич М. П. Наш інтерес на півночі Африки: [Щодо перспектив екон.співробітництва України й Алжиру: Бесіда з Надзв. і Повнов. Послом Українив АНДР Михайлом Павловичем Дашкевичем / Записав Олександр Біттнер] //Уряд. кур'єр.-2002.-11 груд. (№ 231).-с.14. Примітки Посилання Посольство України в Алжирі
Universitat de Biskra

La Universitat Mohamed Khider de Biskra (àrab: جامعة محمد خيضر بسكرة, Jāmiʿat Muḥammad Ḫīḍr Biskra), acrònim UMKB, o simplement Universitat de Biskra, és una de les 106 institucions d'educació superior d'Algèria, situada a la ciutat de Biskra. Fundada el 1983, és una institució pública d'educació superior sense ànim de lucre situada a l'entorn urbà de la ciutat mitjana de Biskra. Acreditada i/o reconeguda oficialment pel Ministeri d'Educació Superior i Investigació Científica, la UMKB és una institució d'educació superior mixta molt gran (interval de matrícula uniRank: 30.000-34.999 estudiants), que ofereix cursos. i programes que condueixen a títols d'educació superior reconeguts oficialment, com ara graus, màsters, doctorats en diverses àrees d'estudi. La universitat té els seus orígens en tres instituts nacionals que eren administrativament, pedagògicament i financerament autònomes: Institut Nacional d'Hidràulica, Institut Nacional d'Arquitectura i Institut Nacional d'Electrotècnia. Aquests tres instituts es van convertir en un centre universitari el 1992, el centre universitari es va convertir en la Universitat Mohamed Khider de Biskra el 1998. Actualment la universitat té sis facultats. Referències
Dar El Hadith

Dar El Hadith est une madrassa, école religieuse musulmane, située à Tlemcen en Algérie. Véritable « école du nationalisme algérien », cet établissement est un symbole du mouvement de l'islam réformiste algérien. Dirigée à sa construction par cheikh Mohamed Bachir El Ibrahimi de l'Association des oulémas musulmans algériens, l'école joue un rôle important dans la guerre d'indépendance algérienne. Histoire Construction Initiative portée par le cheikh Mohamed Bachir El Ibrahimi, la création de Dar El Hadith naît du besoin de doter l'Association des oulémas musulmans algériens d'un foyer intellectuel. La construction de la madrassa est confiée au célèbre architecte algérien Abderrahmane Bouchama, qui y étudiera. Inauguration La madrassa est inaugurée le 27 septembre 1937 par le cheikh Abdelhamid Ben Badis, alors président de l'Association des oulémas musulmans algériens. L'école est dirigée par le cheikh Mohamed Bachir El Ibrahimi. École du nationalisme algérien De par son engagement anticolonial, son attachement à l'identité musulmane et le grand nombre de martyrs qui y ont été formés, Dar El Hadith est considéré comme une « véritable école du nationalisme algérien durant l’époque coloniale ». Le 4 juin 1957, en pleine guerre d'indépendance, des tirailleurs sénégalais réquisitionnent et occupent l'école. Références Voir aussi Articles connexes Médersa de Tlemcen Médersa Tachfinia Lien externe [vidéo] Inauguration de Dar El Hadith Portail de l'islam Portail de l’éducation Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Tlemcen
Algerian police

The Directorate General for National Security (DGSN; Arabic: المديرية العامة للأمن الوطني, French: Direction Générale de la Sûreté Nationale) is the national civil police force of Algeria. It polices Algeria's larger cities and urban areas. The Sûreté is part of the Ministry of Interior and is charged with maintaining law and order, protecting life and property, investigating crimes, and apprehending offenders. It also performs other routine police functions, including traffic control. Organization The DGNS is headed by a Director General and in 2007 consisted of a force of 130,000, including specialist operational and investigative branches and supporting services. Directors The judicial police branch is responsible for criminal investigations, working in close coordination with the Office of the Public Prosecutor in the Ministry of Justice. Police are assigned to the capitals of the wilayat are under the nominal control of the individual governors. A special riot police force is equipped with modern riot-control gear. Although the police were able to cope with urban disturbances and violence during the early and mid-1980s, the military had to be called in to help quell the severe riots in late 1988. Internal security Elements of the DGNS nationale also play a role in countering threats to the government arising from political subversion. The Sûreté assigns police contingents to work with customs inspectors at legal points of entry to control illegal activities. Their main concerns are apprehending undesirable immigrants and contraband traffickers. The Département du Renseignement et de la Sécurité (DRS) is the Algerian state intelligence service. It is separate from Directorate General for National Security and was an active player in the Algerian Civil War of the 1990s. Weapons Glock 17 Beretta 92 Caracal pistol Smith & Wesson M&P AKM Beretta M12 HK MP5 SKS Commonly Seen And Used Since Algerian Civil War In The 1990s Vehicles Motorcycles BMW K1100RT BMW R1100RT BMW K1600GT Cars Special vehicles BCL-M5 Nimr (armored personnel carrier) Aerial equipment AgustaWestland AW109 Eurocopter AS350 Écureuil See also Sûreté Law enforcement in Algeria Garde communale References Notes This article incorporates text from this source, which is in the public domain. Country Studies. Federal Research Division.
Поліція Алжиру

Генеральна дирекція національної безпеки (араб. المديرية العامة للأمن الوطني, фр. Direction Générale de la Sûreté Nationale) — офіційна назва національної поліції Алжиру. Входить до складу міністерства внутрішніх справ і відповідає за підтримання правопорядку, захист життя і майна, розслідування злочинів і затримання правопорушників. Патрулює великі міста і міські райони країни. Також виконує інші рутинні функції поліції включно з контролем дорожнього руху. Устрій Поліцією Алжиру керує генеральний директор. Станом на 2007 рік до її складу входило 130 000 правоохоронців, враховуючи спеціалізовані оперативні та слідчі відділи й допоміжні служби. За кримінальні розслідування відповідає карний розшук у тісній співпраці з прокуратурою Міністерства юстиції Алжиру ну чого. Поліцію закріплено за столицями вілаєтів і вона номінально підконтрольна відповідним губернаторам. Спеціальний підрозділ поліції швидкого реагування оснащений сучасним спорядженням для боротьби з масовими заворушеннями. Хоча поліція змогла впоратися з міськими заворушеннями і насильством на початку і в середині 1980-х років, для втихомирення серйозних бунтів наприкінці 1988 року довелося кликати на підмогу військовиків. Генеральні директори Внутрішня безпека Підрозділи Генеральної дирекції національної безпеки також відіграють певну роль у протидії загрозам, що постають перед владою внаслідок політичної підривної діяльності. Поліція (Sûreté) призначає групи правоохоронців для роботи з митними інспекторами в легальних пунктах в'їзду, щоб таким чином відстежувати незаконні дії. Їхніми основними завданнями є затримання небажаних мігрантів, а також контрабандистів. Окремо від поліції діє алжирська державна розвідувальна служба — Департамент розвідки та безпеки (Département du Renseignement et de la Sécurité, DRS). Відомство брало активну участь у громадянській війні в Алжирі 1990-х років. Оснащення Зброя Glock 17 Beretta 92 Каракал Smith & Wesson M&P АКМ Beretta M12 HK MP5 СКС, часто бачений і широковживаний із часів громадянської війни в Алжирі Транспортні засоби Мотоцикли BMW K1100RT BMW R1100RT BMW K1600GT Автопарк Спецтранспорт BCL-M5 Nimr Літальні апарати AgustaWestland AW109 Eurocopter AS350 Écureuil Примітки Виноски Ця стаття містить текст з джерела, що зараз в суспільному надбанні. Country Studies. Federal Research Division.
Bey's Palace

Bey's Palace (Arabic: قصر الباي) is a historic palace in Oran, Algeria dating back to the Ottoman era. It was a residence of the ruler who belonged to the Western Baylik. The palace is situated in Sidi al-Houari, near the mount Marjaju, and it is categorized as a national heritage. The palace was built in 18th century, commissioned by Muhammad Bey the Great. The palace has an area size of around 5.6 hectare. It consists of diwan (public room), suite, harem, two guard towers which date back to 1345 during the Marinid era, barracks (which were used as a horse stable as well by both Ottomans and French), courtyard, and several other adjacent facilities. Today it is a favorite spot for tourists both domestic and foreign. Gallery References
Palacio de Bey

El palacio de Bey (en árabe: قصر الباي) es un palacio situado en la ciudad de Orán, Argelia, que data de la época otomana. Fue residencia del gobernante que pertenecía al Beylik del Oeste. El palacio está situado en Sidi al-Houari, cerca del monte Marjaju, y fue catalogado como patrimonio nacional. Actualmente es un lugar turístico.​ Fue construido en el siglo xviii por encargo de Mohamed el-Kebir.​ Tiene una superficie aproximada de 5,6 hectáreas. Consta de un diwan (sala pública), una suite, un harén, dos torres de vigilancia que datan de 1345 durante la época meriní, cuarteles (que también fueron utilizados como establos por otomanos y franceses), un patio y otras instalaciones adyacentes.​ Tras la toma de Orán por los franceses en 1831, el palacio se convirtió en la sede del gobernador militar hasta 1962. La elección de este lugar para la construcción del palacio no fue casual, como indican diversas fuentes. Es uno de los pocos edificios que resistió el violento terremoto que devastó Orán en 1790. Además, su ubicación estratégica le permite controlar tanto el puerto de Orán como hacia el interior, lo que explica su ocupación por el ejército francés entre 1931 y 1962.​ Galería Referencias Enlaces externos
Palais du Bey (Oran)

Le palais du Bey est un palais historique d'Oran, en Algérie, datant de l'ère ottomane au XVIIIe siècle. Il servait de résidence principale et siège de l'administration du bey d'Oran. Le palais est classé comme patrimoine national en 2005. Histoire Le palais a été construit au XVIIIe siècle, commandé par Mohamed el Kebir, à côté de la Mosquée du Bey Mohamed Othman El-Kébir, où se trouvait l’ancienne demeure de Hassan Pacha, devenu Bey d’Oran en 1812. Il est situé au centre de la citadelle de Rosalcazar, construite par les Espagnols entre les XVIe et XVIIIe siècles. Après la prise d'Oran par les Français en 1831 à la suite de la conquête d'Alger en juillet 1830, le palais est devenu le siège du gouverneur militaire jusqu'en 1962. Le choix de cet emplacement pour la construction du palais n'est pas fortuit, comme l'indiquent plusieurs sources. C'est l'un des rares bâtiments à avoir résisté au violent séisme qui dévasta Oran en 1790. De plus, sa localisation stratégique permet au palais de dominer le port d'Oran tout en surveillant l'arrière-pays, ce qui explique son occupation par l'armée française de 1931 à 1962. Description Le palais a une superficie d'environ 5,6 hectares. Il est composé de diwan, d'une suite, d'un harem, une cour et plusieurs autres installations adjacentes, dont deux monuments majeurs, les donjons rouges dont la construction remonte à 1345, époque des Mérinides durant la période du règne d’Abou El Hassan El Merini et l’ancienne caserne espagnole qui avait servi d’écuries. Le palais est un exemple remarquable de l'architecture hispano-mauresque, avec des éléments de décoration typiques comme les arcades, les cours intérieures et les jardins luxuriants. Le Diwan constitue à lui seul la moitié du palais. En franchissant l'entrée, on le trouve à gauche, marqué par 12 arcades. La salle principale est ornée d'un plafond décoré de motifs et de calligraphies islamiques, représentant des versets coraniques, bien que certaines aient été effacées durant la période coloniale. Ces paroles sacrées ont été remplacées par des louanges à Napoléon III, inscriptions encore visibles aujourd'hui. La salle préférée du bey, où il se retirait pour se recueillir et prier, a survécu intacte à travers les siècles. Notes et références Articles connexes Bey de l'Ouest (de l'Algérie) Mohamed el-Kebir Mosquée du bey Mohamed el-Kébir Liste des palais en Algérie Portail des châteaux Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail d'Oran
Ennahar TV

Ennahar TV (Arabic: تلفزيون النهار) is an Arabic satellite television channel broadcasting from Bir Mourad Rais. Ennahar TV was set up by Ennahar Group and a number of Arab intellectuals from Algeria and the rest of the Arab world. History Ennahar TV started broadcasting in test mode on 6 March 2012 using Nilesat from Amman. It opened its programming by broadcasting TV news by the duo of Riyadh Benamar and Nour El Yakin Meghriche. In April 2013, the Ministry of Communication confirmed the approval of Ennahar TV, along with Echourouk TV and El Djazairia. This administrative authorization was provisional and only valid until 31 December 2013. On 5 July 2013, Ennahar Documentaries, a sister channel of Ennahar TV, was launched on Nilesat to broadcast reports and documentaries from the Ennahar TV catalogue continuously. It was cancelled a few days after its launch. In 2014, the channel was criticised for a report on university residences for girls in Algeria. The channel has been often accused of sensationalism. On 28 November 2014, Zahra DZ was launched. Now known as Ennahar Laki, it is an Ennahar group channel dedicated to women in Algeria. It broadcasts soap operas in Arabic or dubbed in Arabic from Turkish. In April 2015, the president of the Audiovisual Regulatory Authority (ARAV), Miloud Chorfi, held a series of meetings with various Ennahar TV stakeholders. This included a meeting with Anis Rahmani, the general manager of Ennahar group. On 2 June 2015, at the ninth edition of the Media Star, Ibtissam Bouslama, won second prize in the audiovisual production category. This was for their report, Cybercrime, which was broadcast by the channel. In December 2015, Ennahar TV was criticised by ARAV for broadcasting a report that presented the general secretary of the Workers' Party, Louisa Hanoune, as a woman who "encourages corruption." Miloud Chorfi, the director of ARAV, summoned the head editor for an official warning. On 24 January 2016, Ennahar TV displayed a black screen throughout the morning until 11 o'clock. According to a news article published on its website, there was a technical failure due to a cutting of a fiber optic cable in Egypt at 6:50, which also affected several other channels. On 6 March 2016, the headquarters of Ennahar TV Algiers was renamed in the name of the deceased mujahid Moukkadem Ben Slimane. The renaming was accompanied by a ceremony attended by the widow of the mujahid, the Minister of Mujahideen, Tayeb Zitoun; and the President of the National Front for Social Justice, Khaled Bounedjma. Programming News bulletins 90 Minutes News (90 دقيقة أخبار) Current affairs Business Guest (ضيف الاقتصاد) Other shows Zapping YouTube On air staff Haroun Nemoul Notes References External links Official website (in Arabic)
University of Oran 2 Mohamed Ben Ahmed

The University of Oran 2 Mohamed Ben Ahmed (in Arabic:جامعة وهران 2 محمد بن أحمد) is an Algerian public university located in Belgaïd within the commune of Bir El Djir in the eastern suburbs of Oran. The university was established in September 2014 by executive decree no. 14-261 dated 22 September 2014, which provided for the establishment of University of Oran 2 as a division from University of Oran 1 Ahmed Ben Bella, founded in 1967. History 2019 Hirak During the Hirak protests, gatherings took place within the university in support of the movement References External links Official website
Université d'Oran 2 Mohamed Ben Ahmed

L'Université d'Oran 2 Mohamed Ben Ahmed (en arabe : جامعة وهران 2 محمد بن أحمد) est une université algérienne située à Belgaïd dans la commune de Bir El Djir dans la banlieue est de la ville d'Oran. L'Université a été créée en septembre 2014 conformément au décret exécutif n ° 14-261 du 22 septembre 2014, qui prévoyait la création de l'Université d'Oran 2, issue de la division de l'Université d'Oran 1 Ahmed Ben Bella, créée en 1967. Histoire Hirak de 2019 Lors du Hirak, des rassemblements ont eu lieu au sein de l’université en soutien au mouvement. Références Liens externes Site officiel Portail des universités Portail de l’Algérie Portail d'Oran