NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tipaza

Tipaza (Tamazight: ⵜⵉⵒⴰⵣⴰ, romanized: Tipaza, Arabic: تيپازة, romanized: Tīpāza) is the capital of the Tipaza Province, Algeria. When it was part of the Roman Empire, it was called Tipasa. The modern town was founded in 1857, and is chiefly remarkable for its ancient ruins and sandy littoral. History Ancient history Tipasa, as the city was then called, was an old Punic trading-post conquered by Ancient Rome. It was subsequently turned into a military colony by the emperor Claudius for the conquest of the kingdoms of Mauretania. Afterwards, it became a municipium called Colonia Aelia Tipasensis, that reached a population of 20,000 inhabitants in the fourth century according to Stéphane Gsell. The city served as an important Christian hub during the last centuries of Roman governorship, with three basilicas. Tipasa was destroyed by the Vandals in 430 CE, but was reconstructed by the Byzantines one century later. At the end of the seventh century the city was demolished by Umayyad forces and reduced to ruins. In the nineteenth century, the place was settled again. Now it is a town of nearly 30,000 inhabitants. The city is an important tourist place in modern Algeria, mainly because of the Tipasa ruins. Modern era Near Tipaza, the Tipaza longwave transmitter broadcasts French language Channel 3 radio programs from the Algerian Broadcasting Company. The longwave frequency 252 kHz can be well received in many parts of Europe. The town and its surroundings are home to the largest Berber-speaking group of western Algeria, the Chenoua people. Majority of the Bouriba family reside in this area. The Tipaza station in 252 kHz had previously been out of service since March 17, 2014, but is broadcasting again at 252 kHz. Gallery See also List of lighthouses in Algeria Tipasa Tipaza Province Ain Taya Forest El-Marsa Forest Algeria Mahelma Forest Bologhine Forest El-Mouradia Forest Bachdjerrah forest References External links Tipasa Museum Site of Unesco
Tipasa

Tipasa (arapski: تيبازة, Tefassed; čenua: ; francuski: Tefessedt) je naselje na obali Sredozemnog mora u sjeverozapadnom Alžiru; glavni grad istoimene pokrajine. Ono je najpoznatije po ostacima rimsko-berberskog grada čije su ruševine upisane na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Africi 1982. godine. Moderni grad je osnovan 1857. godine i danas ima 8.049 stanovnika (2007.), te je poznato ljetovalište s pješćanim plažama koje gledaju na rimske ruševine. Povijest Tipasu su osnovali Feničani, a rimski car Klaudije ju je učinio vojnom kolonijom koja je kasnije postala općinom (municipium). Tijekom 4. stoljeća postao je središte kršćanstva izgradnjom monumentalne bazilike s krstionicom na jugu grada, koje su danas velika turistička atrakcija. Grad je imao značajnu luku i u 3. stoljeću je postao biskupijom, ali su stanovnici većinom još uvijek bili pogani. Prema legendi, u 4. stoljeću je djevojka imenom Salsa bacila njihovo zmijoliko božanstvo u more, na što su je razjareni građani kamenovali na smrt. Njezino tijelo je more čudesno izbacilo na obalu i ono je sahranjeno u malenu kapelu koja je kasnije postala bazilikom. God. 484., vandalski kralj Hunerik (477. – 484.) je u Tipasi postavio arijanskog biskupa koji je tlačio stanovništvo koje nije prebjeglo na Iberijski poluotok. Tipasa se donekle obnovila za vrijeme Bizantskog Carstva u 6. stoljeću, a Arapi su joj u 7. stoljeću dali arapsko ime Tefassed, što znači "jako oštećen". Znamenitosti Rimski grad je izgrađen na tri malena brda koja gledaju na morski zaljev. Od većine kuća kloje se nalaze na središnjem platou nisu ostali tragovi, ali su sačuvani ostaci triju crkava: Velika bazilika i Aleksandrova bazilika na zapadnom brdu i Bazilika sv. Salse na istočnom brdu. Oko bazilika se nalaze groblja u kojima su pronađeni drveni sanduci, kameni sarkofazi ispunjeni mozaicima. Tu su i terme, kazalište, amfiteatar i nimfeum. Još se mogu razaznati linije zidina i ostaci drevne luke. Velika bazilika je stoljećima služila kao izvor kamena, ali je još moguće razaznati njezin plan sa sedam brodova, a ispod njezinih temelja su otkrivene grobnice isklesane u živoj stijeni. Jedna od njih ima promjer od 18 m i mjesto za 24 sanduka. U blizini Tipase, na putu prema Alžiru, nalazi se tzv. Mauzolej Mauritanaca, tj. grobnica numidijskog kralja Jube II. i njegove žene Kleopatre Selene II., kćerke Kleopatre i Marka Antonija, iz 3. pr. Kr. koji je kopija Augustovog mauzoleja iz Rima. Izvori Literatura Anthony R. Birley, Septimius Severus, the African Emperor, Éd. Routledge, ISBN 0-415-16591-1 Vanjske poveznice Tipasa muzej Arhivirana inačica izvorne stranice od 17. listopada 2006. (Wayback Machine) (engl.)
Tipáza

Tipáza város Algériában, az azonos nevű tartomány székhelye. A fővárostól 50 kilométerre nyugatra fekszik. Lakosainak száma 2007. január 1-jén 8049 volt. Története A várost a Kr. e. 5. században a föníciaiak alapították, majd római katonai kolónia lett és Kr. u. 39-ben, Claudius császár idejében municípiumi rangot kapott. Ekkor épült a 2 kilométer hosszú városfal. A város a 2. század végén érte el fénykorát, ekkoriban (Stéphane Gsell becslése szerint) 20 000 lakosa lehetett. A kereszténység viszonylag korán megjelent Tipázában, amely a 3. században már püspöki székhely volt. Lakóinak többsége azonban nem volt keresztény és a legenda szerint így történhetett, hogy amikor a 4. században egy keresztény kislány a tengerbe dobta kígyóbálványát, halálra kövezték. A Szent Salsa néven vértanúként tisztelt kislány testét a kikötő feletti dombon, egy kis kápolnában temették el. 484-ben Hunerik vandál király egy ariánus püspököt küldött a városba, ezt követően a lakosság nagy része Spanyolországba szökött. A város eltűnt a történelem színpadáról, az arabok nem telepedtek meg itt. Az újkori Tipáza várost 1857-ben alapították. Látnivalók A városban található római kori romokat a UNESCO a világörökség részeként tartja számon. Ezek a tenger felé néző három dombon fekszenek. A legtöbb ház a középső dombon állt, de nem maradtak fenn. Három templom romjai most is láthatóak: a nagy bazilika és a Sándor-bazilika a nyugati dombon, illetve a Szent Salsa-bazilika a keleti dombon. Fennmaradt még két temető, a fürdők, a színház, egy amfiteátrum és a Nymphaeum nevű szökőkút. Világosan kivehetőek a városfalak maradványai és a keleti domb lábánál található az ókori kikötő maradványa. A bazilikákat temető veszi körül, ahol mozaikkal díszített kőkoporsók helyezkednek el. A Szent Salsa-bazilika, amelyet Stéphane Gsell tárt fel, egyhajós, kéttengelyes építmény volt. Itt is fennmaradt egy mozaik. A nagy bazilika évszázadokon át építőanyagként szolgált, de a héttengelyes alaprajz még most is felismerhető. A templom alatt sziklasírok találhatóak. Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Tipasa című német Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. További információk A Wikimédia Commons tartalmaz Tipáza témájú kategóriát. Tipáza az UNESCO világörökség honlapján (angolul) A tipázai múzeum
Tipasa

Tipasa (in arabo تيبازة‎?; in berbero: ⵜⵉⵒⴰⵣⴰ) è una città algerina situata sulla costa del Mar Mediterraneo, capoluogo della provincia di Tipasa. La città moderna, fondata nel 1857, è famosa soprattutto per le sue spiagge sabbiose. Storia Fondata dai Fenici, l'imperatore Claudio la trasformò in colonia militare, dopodiché divenne un municipium. L'antica città romana venne costruita su tre colline che dominavano il mare. Delle case, molte delle quali erano state costruite sulla collina centrale, non resta alcuna traccia. Restano invece le rovine di 3 chiese (la basilica di Alessandro, la Grande Basilica e la basilica di Santa Salsa), due cimiteri, le terme, un teatro, un anfiteatro ed un ninfeo. Sono distintamente visibili i resti dei bastioni difensivi e, ai piedi della collina orientale, il porto. Le basiliche sono circondate da cimiteri, con tombe di pietra ricoperte da mosaici. La basilica di Santa Salsa, che fu scavata da Stéphane Gsell, è costituita da una navata centrale e due laterali, e al suo interno si può ancora vedere un antico mosaico. La Grande Basilica venne utilizzata per secoli come cava di pietre, ma nonostante ciò è ancora possibile distinguere la planimetria dell'edificio, diviso in sette navate. Al di sotto delle fondamenta della chiesa vi sono sepolcri scavati nella roccia, uno dei quali è circolare con un diametro di 18 metri e spazio per 24 tombe. Benché l'importanza di Tipasa dal punto di vista commerciale fosse notevole, essa fu pressoché nulla dal punto di vista delle arti. Il Cristianesimo venne introdotto fin dai primi secoli, e nel III secolo la città fu sede vescovile. Nonostante ciò gran parte della popolazione continuò a credere nel paganesimo, fino a che, secondo la leggenda, una ragazza cristiana di nome Salsa gettò la testa di un idolo a forma di serpente nel mare, gesto che provocò la sua lapidazione da parte della popolazione infuriata. Il suo corpo, poi, miracolosamente restituito dal mare, venne sepolto sulla collina sopra il porto, in una piccola cappella su cui successivamente venne eretta la basilica di Santa Salsa. Il martirio di Santa Salsa avvenne nel IV secolo. Nel 484 il re dei Vandali Unerico mandò a Tipasa un vescovo ariano, al che gran parte della popolazione emigrò in Spagna; molti di coloro che rimasero vennero crudelmente perseguitati. Dal VI secolo la città scompare dalla storia e, anche se non è chiaro se il suo declino sia stato causato dagli Arabi, sembra che essi non abbiano avuto nessun insediamento nel luogo ove si trovava Tipasa. Un'altra città romana con lo stesso nome Tipasa non deve essere confusa con un'altra città di epoca romana che si trova nell'odierna provincia di Costantina, 88 chilometri a sud di Annaba. Questa città è oggi conosciuta col nome di Tifesh. Le rovine più importanti di questa città sono quelle di una fortezza, con mura spesse 3 metri. Altri progetti Wikiquote contiene citazioni di o su Tipasa Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Tipasa Collegamenti esterni Tipaza, su sapere.it, De Agostini. (EN) Tipasa, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (EN) Tipasa, in Catholic Encyclopedia, Robert Appleton Company.
Tipasa (Algieria)

Tipasa (fr. Tipaza), Tibaza (arab. تيبازة Tibazah) – miejscowość w Algierii, ok. 70 km na zachód od Algieru, z ruinami starożytnego miasta, wpisanymi na listę światowego dziedzictwa kultury UNESCO. Siedziba władz prowincji Tipaza. Współczesna osada z portem rybackim położona jest nad Morzem Śródziemnym, w pewnej odległości od dominującej nad wybrzeżem góry Chenoua. Po obu stronach miejscowości znajdują się kompleksy turystyczne (Matares i Tipaza Village). Historia Początkowo założona w VI/V wieku p.n.e. osada fenicka, następnie miasto rzymskie po podboju Mauretanii przez cesarza Klaudiusza. Mimo wczesnego zaistnienia chrześcijaństwa, spora część mieszkańców wyznawała starożytny politeizm jeszcze do V wieku n.e. W 484 n.e. król Wandalów Huneryk wysłał do Tipasy ariańskiego biskupa dla wprowadzenia herezji chrześcijańskiej. Wielu mieszkańców zbiegło wówczas przed prześladowaniami do Iberii. W późniejszych wiekach brak o Tipasie śladów w zapisach historii, brak również osadnictwa arabskiego w tym miejscu. Współczesna miejscowość Tibaza powstała dopiero w 1857 roku. Stanowisko archeologiczne Przylegające do morza ruiny z czasów rzymskich rozciągają się na znacznym obszarze. Zachowały się pozostałości dawnych obwarowań, rzymskie forum wraz ruinami bazyliki, kurii i kapitolu (tradycyjnie budowanej świątyni Trójcy Kapitolińskiej), amfiteatr, teatr i liczne domy mieszkalne z mozaikami. W najlepszym stanie przetrwały budowle chrześcijańskie: kościół z grobem św. Salsy i z otaczającym go cmentarzem, bazylika św. Piotra i Pawła, grobowa kaplica miejscowych biskupów i inne. Niedaleko Tipasy znajduje się pochodzący z II wieku p.n.e. tumulus, zwany Grobowcem Królów Numidyjskich (wcześniej znany jako Grobowiec Chrześcijanki, franc. Tombeau de la chrétienne). Bibliografia Encyklopedia sztuki starożytnej. Europa – Azja – Afryka – Ameryka. Warszawa: Wydawnictwa Artystyczne i Filmowe / Wydawnictwo Naukowe PWN, 1998, s. 572, ISBN 83-01-12466-0 (PWN), ISBN 83-221-0684-X (WAiF)
Тіпаза

Тіпаза (раніше Тефассед, шенуа: — ринок, араб. تيبازة) — місто в Алжирі, розташоване на узбережжі Середземного моря за 68 км на захід від міста Алжир, адміністративний центр однойменної провінції. Сучасне місто, засноване в 1857 році, відоме в основному завдяки своїм піщаним пляжам і групі руїн фінікійського, давньоримського, ранньохристиянського, візантійського походження, а також місцевими пам'ятниками, такими як Кбор-ер-Руміа і великий мавзолей царів Мавретанії. Історія Тіпаза була заснована фінікійцями і з VI століття до н. е. була фінікійською заставою. У 46 році н. е., після того, як римський імператор Клавдій захопив Мавретанію, він надав Тіпазі латинські права (часткове громадянство). Давнє римське місто було побудоване на трьох невеликих пагорбах недалеко від моря. Протягом наступних 150 років Тіпаза стала колонією Риму (повне римське громадянство). У місті було рано поширене християнство, в III столітті Тіпаза була єпископським престолом. Проте більшість населення не прийняло християнську релігію. Згідно з легендою в IV столітті християнська діва Сальса кинула голову язичницького зміїного ідола в море, після чого розгнівані люди побили її камінням до смерті. Її тіло, дивним чином виявлене в морі, було спалено в каплиці на пагорбі біля гавані, де згодом розташувалася базиліка. У 484 році король вандалів Хунера (477—484) послав до Тіпази аріанського єпископа, після чого велика кількість населення переїхала до Іспанії, а частина, що залишилася жорстоко переслідувалася. Дотепер не залишилося слідів будинків римлян, більшість з яких розташовувалися на центральному пагорбі, проте є руїни трьох церков (Великої базиліки, базиліки Олександра і базиліки Святої Сальси), двох кладовищ, лазень, театру, амфітеатру і німфеума. Базиліки оточені кладовищами, труни в яких виготовлені з каміння і покриті мозаїкою. Базиліка Святої Сальси, розкопана Стефаном Гжеллем, складається з нефа і двох бокових вівтарів, в ній збереглася антична мозаїка. На місці Великої базиліки протягом кількох століть перебувала каменоломня, але тим не менше виділяється її план, що складається з семи прибудов. Під фундаментом церкви розташовані поховання, вирубані з твердого каміння. Одне з них має округлу форму діаметром 18 м і містить 24 труни. У VI столітті Тіпаса на деякий час знову відродилася під час візантійської окупації. Коли туди прибули араби місту було дано ім'я Тефассед, що в перекладі з арабської означає «сильно зруйноване». Сучасне місто Тіпаза було побудоване в 1857 році. У 1982 році стародавнє місто Тіпаза було включене до списку Світової спадщини ЮНЕСКО. Галерея Примітки Література Африка: Энциклопедический словарь. В 2 т. Т. 2. / Гл. ред. А. Г. Громыко. Ред. коллегия: М. В. Васев, А. М. Васильев, Н. И. Гаврилов и др. — М. : Сов. энциклопедия, 1987. — 671 с. (с. 453) Посилання Музей Тіпази.
Casbah de Béjaïa

La Casbah de Béjaïa est une citadelle gouvernementale d'époque médiévale de la ville de Béjaïa en Algérie. Elle est attenante à la vieille ville de Béjaïa. La Casbah aujourd'hui est en cours de restauration depuis 2013. Histoire La Casbah de Béjaïa fut construite par les Hammadides vers 1065, agrandie par les Almohades au milieu du XIIe siècle (vers 1154), puis remaniée par les Hafsides et les Espagnols lors de la prise de la ville en 1510. Elle est modifiée ensuite par les Ottomans et les Français. La Casbah de Béjaïa a joué un rôle dans la transmission du savoir au Moyen âge, les séjours plus ou moins longs de personnalités scientifiques, et littéraires, versées dans tous les domaines de la connaissance. On citera entre autres : le mystique andalou Ibn Arabi ; le mathématicien italien Leonardo Fibonacci ; le philosophe catalan Raymond Lulle ; le philosophe et historien Ibn Khaldoun ; le poète sicilien Ibn Hamdis. Il en est de même pour les personnalités religieuses Sidi Boumediene, Sidi Bou-Saïd, Sidi Abderrahman et-Thaâlibi et les voyageurs chroniqueurs comme Al Idrissi ou Léon l'Africain. Description La Casbah est de forme rectangulaire et occupe une surface d'environ deux hectares dont le plus grand côte s'étend sur 160 mètres sur un terrain en dénivelé de 22 mètres. Cette citadelle comporte plusieurs bâtiments d'époque berbère ou espagnole, puis de façon mineure, on relève des remaniements ottomans et enfin français. La Casbah comporte: un fort, construit probablement à l'époque espagnole (XVIe siècle), il comporte une grande salle voûtée : probablement une poudrière; une mosquée, d'architecture berbère ancienne ; elle est probablement d'époque almohade et fut le lieu de prière du gouverneur almohade. Elle devint par la suite un lieu d'enseignement pour Ibn Khaldoun (XIVe siècle) et enfin la grande mosquée (Jamaa El-Kebir) durant la période de la régence d'Alger; un bâtiment de forme carrée, probablement d'époque espagnole, mais remanié ultérieurement par les Ottomans et les Français. Il comporte un patio et des galeries; Deux autres bâtiments datant du (XIXe siècle) présentant un intérêt culturel moindre que les précédents et qui doivent être réaménagés en centre culturel. Galerie Notes et références Annexes Articles connexes Béjaïa Liste des sites et monuments classés de la wilaya de Béjaïa Almohades Hafsides Ibn Khaldoun Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’Algérie Portail de la Kabylie Portail du patrimoine mondial
Мостаганем (област)

Мостаганем (на арабски: ولاية مستغانم) е област на Алжир. Населението ѝ е 737 118 жители (по данни от април 2008 г.), а площта 2269 кв. км. Намира се в часова зона UTC+01. Телефонният ѝ код е +213 (0) 45. Административен център е Мостаганем. Източници
Provinz Mostaganem

Die Provinz Mostaganem (arabisch ولاية مستغانم, DMG Wilāyat Mustaġānim, tamazight ⴰⴳⴻⵣⴷⵓ ⵏ ⵎⵓⵙⵜⵖⴰⵏⴻⵎ Agezdu n Mustɣanem) ist eine Provinz (wilaya) im nordwestlichen Algerien. Geografie Die Provinz liegt an der Mittelmeerküste und umfasst die Stadt Mostaganem mit ihrem Umland, sie hat eine Fläche von 2175 km². Hauptstadt der Provinz ist Mostaganem. Bevölkerung Rund 737.100 Menschen (2008) bewohnen die Provinz, die Bevölkerungsdichte beträgt somit rund 339 Einwohner pro Quadratkilometer. Hier dargestellt, die Bevölkerungsentwicklung ab 1977: Weblinks Einzelnachweise
Mostaganem Province

Mostaganem (Arabic: ولاية مستغانم) is a province (wilaya) of Algeria, with a population of 892165 inhabitants in 2019, with a density of 393/square kilometers. Its capital is Mostaganem. Geography The land relief in Mostaganem Province can be divided into four regions: the Dahra Range to the east, the Mostaganem Plateau to the south, the Chelif River valley which separates the two highland regions, and the plains on the province's southern border which lie next to the marshes of the Macta. The Mostaganem Plateau covers eleven municipalities in the southern part of the province: Mostaganem, Ain Tedles, Sour, Bouguirat, Sirat, Souaflia, Mesra, Ain Sidi Cherif, Mansourah, Touahria and Sayada. It is a semi-arid and sandy plateau, in the shape of a triangle and bounded to the north by the Chelif River. It receives 350 mm of rainfall per year. During French colonization, viticulture was introduced on the plateau. After the country's independence, it was replaced by irrigated market gardening and the culture of citrus fruits and cereals. However, in certain sectors east of Mostaganem, the replacement of the vineyards caused the appearance of small dunes as a consequence of the resumption of soil movement. History In 1984 Relizane Province was carved out of its territory. Administrative divisions The province is divided into 10 districts (daïras), which are further divided into 32 communes or municipalities. Districts Communes References
Provincia de Mostaganem

La provincia de Mostaganem (en árabe: ولاية مستغانم) es una provincia (valiato) de Argelia. Su capital es la ciudad de Mostaganem. Municipios con población de abril de 2008 División administrativa La provincia está dividida en 10 dairas (distritos), que a su vez se dividen en 32 comunas (ciudades). Algunas de las comunas son: Ain Nouissi, Ain Tadles y Tazgait. Dairas Hassi Mamèche Aïn Tédelès Bouguirat Sidi Ali Achacha Aïn Nouïssy Masra Kheïr Eddine Sidi Lakhdar municipalidad distrital: Mostaganem Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Provincia de Mostaganem.
Provincia di Mostaganem

La provincia di Mostaganem (in arabo ولاية مستغانم) è una delle 58 province (wilaya) dell'Algeria. Prende il nome dal capoluogo Mostaganem. Altre città importanti della provincia sono Aïn Nouïssy, Aïn Tedles e Tazgait. Popolazione La provincia conta 737.118 abitanti, di cui 370.018 di genere maschile e 367.100 di genere femminile, con un tasso di crescita dal 1998 al 2008 dell'1.6%. Amministrazione La Provincia di Mostaganem è suddivisa in 10 distretti, a loro volta suddivisi in 32 comuni. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su provincia di Mostaganem
Provincia Mostaganem

Provincia Mostaganem (în arabă ولاية مستغانم‎) este o unitate administrativă de gradul I (wilaya) a Algeriei. Reședința sa este orașul Mostaganem. Vezi și Listă de provincii algeriene Lista diviziunilor administrative ale țărilor din Africa/A-L Note http://www.gazetteer.de/wg.php?x=&men=gadm&lng=fr&des=wg&geo=-66&srt=npan&col=abcdefghinoq&msz=1500[nefuncțională] (pentru datele de suprafață si populație)
Мостаганем (вилайет)

Мостагане́м (араб. ولاية مستغانم‎) — вилайет в северо-западной части Алжира, одноимённый своему административному центру, городу Мостаганем. Географическое положение Вилайет Мостаганем расположен на побережье Средиземного моря. Граничит с вилайетами Эш-Шелифф на северо-востоке, Гализан на востоке, Маскара на юге, Оран на западе. Возле Мостаганема река Шелифф впадает в Средиземное море. В южной части вилайета протянулась горная цепь Телль-Атлас. Административное деление Административно вилайет разделен на 10 округов и 32 коммуны. Округа Примечания
Мостаганем (покрајина)

Мостаганем (арап. ولاية مستغانم), једна је од 48 покрајина у Народној Демократској Републици Алжир. Покрајина се налази у северозападном делу земље на ободу испод планинског венца Малог Атласа уз обалу Средоземног мора. Покрајина Мостаганем покрива укупну површину од 2.269 km² и има 746.947 становника (подаци из 2008. године). Највећи град и административни центар покрајине је град Мостаганем. Види још Алжир Покрајине Алжира Спољашње везе (језик: енглески) Званични сајт статистичке агенције Алжира
Mostaganem (provins)

Mostaganem (arabiska: ولاية مستغانم) är en provins (wilaya) i nordvästra Algeriet. Provinsen har 746 947 invånare (2008). Mostaganem är huvudort. Administrativ indelning Provinsen är indelad i 10 distrikt (daïras) och 32 kommuner (baladiyahs).
Мостаганем (вілаєт)

Мостаганем (араб. ولاية مستغانم) — вілаєт Алжиру. Адміністративний центр — м. Мостаганем. Площа — 2 175 км². Населення — 746 947 осіб (2008). Географічне положення Вілаєт розташований на узбережжі Середземного моря. На північному сході межує з вілаєтом Шлеф, на сході — з вілаєтом Релізан, на півдні — з вілаєтом Маскара, на заході — з вілаєтом Оран. Поблизу міста Мостаганем у Середземне море впадає найбільша річка Алжиру — Шеліф. У південній частині вілаєту проходить гірський хребет Тель-Атлас. Адміністративний поділ Поділяється на 10 округів та 32 муніципалітети.