Mausoleu Reial de Mauritània

El Mausoleu Reial de Mauritània (àrab: الضريح الملكي الموريطني, aḍ-Ḍarīḥ al-Malakī al-Mūrīṭanī), a vegades anomenat equivocadament la Tomba de la Dona Cristiana, és un antic monument funerari situat a Sidi Rached, a la wilaya de Tipasa, a Algèria. Construït en forma de túmul de pedra d'uns 80.000 m³, és una estructura circular de 60,9 m de diàmetre i 32,4 m d'alçada, caracteritzada per una base cilíndrica envoltada per seixanta columnes jòniques, amb una cornisa. La UNESCO el va classificar el 1982 com a Patrimoni Mundial de la Humanitat en la categoria de béns culturals "Tipasa" segons els criteris (iii) i (iv). També ha estat inclòs, des de l'abril del 2025, en la Llista provisional de llocs del Patrimoni Mundial de la Humanitat de «Mausoleus reials de l'antiga Algèria (del segle iv aC al segle VI)», amb el nom de «Mausoleu Reial de Mauretania Caesariensis» (criteris (i), (iii) i (iv)). Història La data de construcció i la veritable funció d'aquest monument no se saben amb certesa. Quant a la data, s'esmenta en un text del geògraf Pomponi Mela, dels anys 40, època en què el Regne de Mauretània fou annexionat per Roma. Alguns historiadors creuen que és un mausoleu reial construït pel rei Juba II, que hi regnà del 25 ae al 23, i la seua esposa, la reina Cleòpatra Selene. Altres creuen que l'estudi arquitectònic del monument permetria datar-lo del segle II, i per tant anterior al domini romà sobre el nord d'Àfrica. Stéphane Gsell en va dir al respecte:"És una construcció d'estil autòcton, coberta amb una camisa d'estil grec". Descripció L'estructura, un túmul de pedra d'uns 80.000 m3, fa 60,9 m de diàmetre i 32,4 m d'alçada. Erigit no lluny de Tipaza (a prop del poble de Sidi Rached), en una carena dels turons del Sahel d'Alger, domina la plana de la Mitidja a una altitud de 261 m. Consta d'una secció cilíndrica, de 185,5 m de diàmetre, adornada al voltant del perímetre amb 60 columnes encaixades de capitells jònics, que sostenen la cornisa. N'hi ha quatre portes falses situades als punts cardinals: són panells de pedra, de 6,9 m d'alçada, emmarcats en un brancal i dividits al bell mig per motllures en creu. S'ha suggerit que aquesta ornamentació és la que donà lloc al nom tradicional de Tomba de la Cristiana. Al damunt, la secció cònica consta de 33 filades de pedra, de 58 cm d'alçada, i acaba amb una plataforma. Està en gran part escavada damunt la falsa porta oriental. La veritable entrada al monument, durant molt de temps ignorada, es troba a la subestructura, davall la falsa porta est. La va descobrir durant la campanya d'excavacions feta el 1865 per Adrien Berbrugger, inspector de Monuments Històrics, a petició de Napoleó III. És una porta baixa i estreta, d'1,1 m d'alçada, que s'obria a una llosa corredissa de gres, trobada trencada. Més enllà, un corredor d'accés molt baix condueix al Vestíbul dels Lleons. Rep aquest nom perquè hi ha un lleó i una lleona esculpits en relleu sobre l'entrada al corredor interior. Aquest vestíbul voltat fa 5,33 m de llargada, 2,52 m d'amplària i 3,20 m d'alçada. Aquesta entrada ara està segellada i inaccessible als visitants. Des d'aquest vestíbul, s'arriba a la galeria circular pujant set graons. Aquesta segueix un camí circular horitzontal formant un cercle quasi complet que, començant des de la falsa porta est, va per darrere de les portes falses del nord, oest i sud, abans de girar cap al centre. Al final de la galeria, s'obri una porta amb una rastella, també trencada, a un vestíbul que fa 4,04 m de llargada, 1,58 m d'amplada i 2,73 m d'altura. Des d'aquest vestíbul, un corredor rebaixat duu a la cambra central situada al cor del monument. Tancada per una porta corredissa, també trobada trencada, aquesta cambra voltada fa 4,04 m de llargària, 3,06 m d'amplada i 3,43 m d'alçada. Orientada de nord a sud, amb l'entrada a l'est, té tres nínxols a les parets nord, sud i oest. El mausoleu està totalment buit de mobiliari. No se n'han trobat pas cambres secretes. Un monument semblant n'hi ha a l'est d'Algèria, concretament el Medghassen, a prop de Batna. En difereix, però, en la mida, només 18,5 m d'alt, i en l'estructura interna, i és més antic. Història del nom Juba II fou una de les persones més erudites del seu temps. Plini i Plutarc el citen sovint en les seues obres com a referència indiscutible, en concret en els camps de la història, geografia, gramàtica, l'educació, filosofia, l'arqueologia, la història natural, la botànica, l'art líric, la pintura, etc. Pel que fa a la seua esposa imperial, si les seues gestes no s'han registrat en les biblioteques en forma de llibres, és perquè es va dedicar incansablement al benestar del seu poble, pel qual era estimada, fins i tot venerada. Fou aquesta veneració la que, després de la mort de Selene, donà lloc a un mausoleu amb el nom de la gent del poble: Tomba de la Romana. En els relats àrabs, el terme roumi/roum/rum es refereix als romans d'Orient i, per extensió, als cristians. Si els historiadors àrabs designen la tomba amb el terme roum/roumia, és en referència al període romà. Per tant, la traducció dels escrits àrabs pot haver confós els significats de roumia en emprar el terme cristià en lloc de romà. Referències Vegeu també Tipasa Mauritània Cesariense Medghassen Djeddar