NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Air Algérie

Air Algérie (Arabisch: الخطوط الجوية الجزائرية, al-ḫuṭūṭ al-ǧawwiyya al-ǧazāʾiriyya) is de nationale luchtvaartmaatschappij van Algerije, met als basis Algiers. Het vliegt nationale en internationale vluchten, alsook chartervluchten. Air Algérie is in 1947 als SACA-Air Algérie opgericht. Na een fusie met de Compagnie Generale Transatlantique in 1953 werd de naam CGTA-Air Algérie en in 1962 werd de huidige naam ingevoerd. Air Algérie werd in 1972 genationaliseerd. Vloot De vloot van Air Algérie bestond op 12 januari 2019 uit de volgende 57 toestellen. 15 ATR 72-200 5 Boeing 737-600 2 Boeing 737-700 25 Boeing 737-800 8 Airbus A330-200 Ongeluk Op 24 juli 2014 verongelukte vlucht AH5017 van Air Algérie in de Sahara. De McDonnell Douglas MD-83, die van Swiftair werd geleased, verdween na ongeveer 50 minuten van de radar. Het toestel was van Ouagadougou, de hoofdstad van Burkina Faso, naar de Algerijnse hoofdstad Algiers onderweg. Alle 116 inzittenden, waaronder 51 Franse passagiers, kwamen daarbij om het leven. Externe links
Caisse nationale des assurances sociales

Caisse nationale des assurances sociales (CNAS) gère l'assurance maladie (risques maladie, maternité, invalidité, décès) et accidents du travail / maladies professionnelles (AT-MP) des travailleurs salariés en Algérie. Statut La CNAS est un établissement public à caractère administratif jouissant d'une personnalité juridique et d'une autonomie financière, en application de l'article 49 de la loi no 88-01 du 12 janvier 1988. La CNAS est administrée par un Conseil d’Administration, elle est placée sous la tutelle du ministre du Travail, de l'Emploi et de la Sécurité sociale. Services offerts Depuis plusieurs années, la CNAS développe ses services en ligne à destination de ses bénéficiaires. Gouvernance Hassan Tidjani Haddam, 2015-2019. Hind Nassah, -2022 Fayçal Bentaleb, 2022-2023 Nadir Kouadria, 2023-. Notes et références Annexes Articles connexes Caisse nationale de sécurité sociale des non-salariés Sécurité sociale en Algérie Liens externes Site officiel Portail du droit Portail de l’Algérie
Ain Beida Airport

Ain Beida Airport (French: Aéroport de Ouargla / Ain Beida) (IATA: OGX, ICAO: DAUU), also known as Ouargla Airport, is an airport serving Ouargla, a city in the Ouargla Province of eastern Algeria. It is located 4.3 nautical miles (8 km) southeast of the city. The airport is in the Sahara Desert, about 540 km southeast of Algiers. The Ouargla (OUR) VOR-DME and Ouargla (OU) Non-directional beacon navigational aids are north of and aligned with the runways. Airlines and destinations World War II During World War II the airport was known as Sedrata Airfield, and was used by the United States Twelfth Air Force in the Western Desert Campaign in 1942–1943. Known units assigned to the airfield were: 17th Bombardment Group, 10 May-23 Jun 1943, Boeing B-17 Flying Fortress 319th Bombardment Group, 1-26 Jun 1943, Martin B-26 Marauder References External links Accident history for OGX at Aviation Safety Network "Current weather for DAUU". NOAA/NWS.
Aéroport d'Ouargla - Aïn Beida

L'aéroport d'Ouargla - Ain Beida (code IATA : OGX • code OACI : DAUU) est un aéroport algérien à vocation nationale, situé sur la commune d'Aïn Beida à 7 km au sud-est de la ville d'Ouargla. Présentation L’aéroport d'Ouargla est un aéroport civil desservant la ville d'Ouargla, au nord du Sahara algérien, et sa région (la wilaya d'Ouargla). L’aéroport est géré par l'EGSA d'Alger. Situation Compagnie aérienne et destinations Edité le 31/07/2023 Historique Infrastructures liées Pistes L’aéroport dispose de deux pistes en béton bitumineux, d'une longueur de 3 000 m chacune. Aérogare Accès Compagnies aériennes et destinations Statistiques Notes et références Voir aussi Articles connexes Établissement de gestion de services aéroportuaires Établissement national de la navigation aérienne Liste des aérodromes algériens Liens externes Aéroport d'Ouargla Portail de l’aéronautique Portail de l’Algérie
Aeroportul Ain Beida

Aeroportul Ain Beida (IATA: OGX, ICAO: DAUU) este un aeroport din Aïn Beida, Districtul Sidi Khouiled, Provincia Ouargla, Algeria ce deservește zona Ouargla. A fost numit după Aïn Beida. Situat la o altitudine de 152 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Тениет Ел Хад

Тениет Ел Хад е един от 10-те национални парка в Алжир. Създаден е през 1983 и има площ 36 км². Разположен е в провинция Тисемсилт, в подножието на най-високия връх на Уарсенис, планинска верига, част от Тел Атлас. Паркът притежава много гори и разнообразна флора и фауна. Тениет ел Хад е популярно място за пешеходен турзиъм за много алжирци. Източници
Тениет-эль-Хад (национальный парк)

Тениет-эль-Хад (араб. الحديقة الوطنية ثنية الحد‎) — один из национальных парков Алжира. Расположен на севере страны в провинции Тиссемсилт. Расположен в районе одноименного города. Парк покрыт лесным массивом. Расположен в горной цепи «Урсенис» (часть Телль-Атласа). В парке живет множество представителей флоры и фауны. Парк популярен среди алжирцев. Развит пешеходный туризм. Примечания Ссылки Информация о парке на UNEP-WPMC . Дата обращения: 3 июня 2010. Архивировано из оригинала 30 сентября 2007 года.
Національний парк Тенієт-ель-Хад

Тенієт-ель-Хад (араб. الحديقة الوطنية ثنية الحد) — один з національних парків Алжиру. Розташований на півночі країни в провінції Тіссемсілт і названий на честь міста Тенієт-ель-Хад, розташованого поруч з парком. У парку багато лісів, і він розташований біля підніжжя найвищого піку (1985 метрів) гірського ланцюга «Урсеніс» (частина Тель-Атласу). У парку мешкає велика кількість представників флори і фауни. Парк популярний серед алжирців для пішохідного туризму. Примітки Посилання Інформація про парк на UNEP-WPMC
Djémila

Djémila, Djemila, Djamila o Ǧamilla (àrab: جميلة, Jamīla, ‘bella’) és una antiga ciutat situada al territori de l'actual ciutat del mateix nom, Djemila, a la wilaya de Setif, a Algèria. Fa frontera amb les regions de la Cabília i Constantina. El lloc conté les restes de l'antiga ciutat romana de Cuicul, inscrita a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1982. Vegeu també Arc de Caracal·la (Djémila) Teatre romà de Djemila Referències
Djémila

Djémila eller Cuicul i Algeriet er et typisk eksempel på romersk byplanlægning i et bjergområde. Ruinbyen ligger 900 moh. Dets forum, basilika, tempel, teater, triumfbuer og hus er blandt de bedst bevarede i Nordafrika. Byen kendes i dag som Djémila, dens arabiske navn; i romertiden hed den Cuicul, efter dens berbiske navn. Byen blev grundlagt i år 96 eller 97 som en koloni af romerske veteraner, på befaling af kejser Nerva. Hensigten var at bevogte det vigtige bjergpas mellem Sétif og Constanine. Efter 50 år havde stedet store paladser, og så mange bygninger at nybyggeri måtte ske udenfor bymuren. I 100-talet kom amfiteateret og et offentligt bad. Byens blomstringstid regnes for at have været under Septimius Severus' regeringstid, i begyndelsen af 200-tallet. Da fik byen et forum, offentlige toiletter, tempel og lokaler for folkemøder. Indbyggerne i byen var romerske borgere, men der var tæt kontakt med berberne, og ægteskab mellem grupperne var almindeligt. Cuicul blev et knudepunkt for romernes handel med landene syd for Sahara: Deres forbindelser rakte til det sydlige Sudan. Med kamelkaravaner hentede berberne guld og elfenben som de solgte i Cuicul og andre romerske kolonier. Byens egne resurser var landbrugsprodukter som korn og oliven. Kristendommen fik solidt fæste i Cuicul; der blev bygget flere kirker og der blev etableret et bispesæde. Byen blev derefter et pilgrimsmål for kristne, især efter at biskop Cresconius i 411 fik bygget en basilika med fem hovedskibe. Biskoppen stod under tilsyn af den byzantinske patriarken af Konstantinopel. Byen havde op til 200.000 indbyggere, men blev gradvis forladt efter romerrigets fald i 500- og 600-tallet, og blev ødelagt af omkringliggende folkegrupper. Under det muslimske riges storhedstid blev byen aldrig genopbygget, men fik navnet Djemila, som betyder «smuk» på arabisk. Man begyndte arkæologiske udgravninger i området i 1909. Byen blev et verdensarvsted i 1982. Eksterne kilder og henvisninger lexicorient.com Arkiveret 19. december 2005 hos Wayback Machine pbase.com Billeder Arkiveret 5. august 2012 hos Wayback Machine
Džemila

Džemila (arapski:جميلة‎, u značenju "Lijepa"; berberski: Ğamila) je planinsko naselje, u blizini obale Sredozemnog mora u sjeverozapadnom Alžiru, koje je najpoznatije po ostacima rimskog grada Cuicula. Njegove ruševine se smatraju najbolje sačuvanim ostacima rimsko-berberskog grada, zbog čega je upisan na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Africi 1982. godine. Povijest Cuicul je izgrađen u prvoj polovici 1. stoljeća, tijekom vladavine cara Nerve (96. – 98.), kao vojni stožer na uskoj trokutastoj visoravni 900 metara nadmorske visine. Grad je izvorno naseljen veteranima rimske vojske, ali je zbog uspješne poljoprivrede (žitarice, masline i farme) grad izrastao u veliko trgovačko središte. Tijekom 4. stoljeća postao je središte kršćanstva izgradnjom monumentalne bazilike s krstionicom na jugu grada, koje su danas velika turistička atrakcija. Nakon pada Zapadnog Rimskog Carstva grad je polako napušten i tek su ga u 6. stoljeću naselili Arapi koji su ga nazvali Džemila ("Lijepa"), ali nikada nije izrastao u više od sela. Iskapanjima 1909. godine otkriven je grad s forumom uokviren kolonadama, termama, akveduktima, kazalištem, s brojnim dekoracijama (mozaik, keramika, kameni reljefi, itd.) koji čine jedinstven kompleks koji svake godine posjeti oko 30,000 posjetitelja. Znamenitosti Teren oko grada je nepravilan i uokviren slivom dvije rijeke, Guergour i Betame. Graditelji Cuicula su pratili standarni plan i dvije glavne ulice (decumanus i cardo) koje se križaju s forumom u središtu, a na njihovim krajevima su ulazi u grad. Na sjeveru foruma je kapitolij (capitolium), na istoku sud (curia), a na zapadu bazilika (Basilica Julia). Bogate kuće su imale raskošne mozaike (po kojima su ih arheolozi imenovali), a na središnjem trgu se nalazi i Hram Venerina rođenja (Venus Genetrix), trgovina tkaninama (Basilica Vestiaria) i natkrivena tržnica (macellum). Cuicula je izvanredan primjer prilagođavanja rimskih graditelja planinskom terenu. Tijekom vladavine cara Karakale srušene su neke starije građevine i izgrađen je novi forum, uokviren velikim građevinama poput hrama obitelji Sever. Izvan grada je izgrađeno i veliko rimsko kazalište Antonina Pija i Komodove terme. Izvori Anthony R. Birley, Septimius Severus, the African Emperor, Éd. Routledge, ISBN 0-415-16591-1 Vanjske poveznice Džemila la Belle - Alžirske turističke stranice (fr.) Djemila na lexicorient.com Arhivirana inačica izvorne stranice od 19. prosinca 2005. (Wayback Machine) (engl.) Fotografije Džemile
Dzsemíla

Dzsemíla vagy Dzsamíla (arabul جميلة, jelentése ’a szépséges’; latinul Cuicul, Curculum) Algéria 1982 óta világörökségi védelmet élvező római kori romvárosa a Földközi-tenger partjainál, Kaszentínától 150 kilométerre keletre, Szetif tartományban. Az Észak-Afrika legépebb római építészeti emlékeit megőrző emlékhely két fórumot, színházat, szentélyeket, bazilikákat, termákat, diadalíveket, lakó- és középületeket, illetve utcákat foglal magában. Az impresszív romok a Gergúr- és a Betáme-vádik között magasodó sziklaszirten, 900 méteres tengerszint feletti magasságban állnak. Története Az i. sz. 1. század végén, vélhetően Nerva rövid uralkodása alatt (96–98) épült római katonavárosként, amely a berber eredetű Cuicul nevet kapta. A 2. században virágzó kereskedőváros lett, ahol főként mezőgazdasági javak (gabona, olíva, állati termékek) cseréltek gazdát. A város gyors fejlődésnek indult, és déli irányban egy új városnegyed nőtt ki a földből. A 3. században – amikor a lakosság már elérhette a 20 ezer főt – megjelentek a keresztények is a városban, Cuicul egyik név szerint is ismert püspöke 255-ben Pudentianus volt. 431-től 442-ig a vandálok, 553 után a bizánciak birtokolták a fényét vesztett várost, amely a 6. században elnéptelenedett. Az arab uralom idején sem népesült újra, csupán a régi római építészet iránt érzett csodálatuknak adták tanúbizonyságát a hódítók azzal, hogy a romvárost Dzsemílának (’a szépséges’) nevezték el. A régészeti feltárómunka 1909-ben vette kezdetét a romvárosban. A helyszín Dzsemíla magán viseli a római várostervezés klasszikus megoldásait. A várost keresztülszelő, központi helyzetű, 800 méter hosszú, jón oszlopsorral övezett út, a cardo maximus mindkét végén városkapuk állnak. Középen található a közel négyzetes alapú (48×44 méteres) fórum, amelyet a legfontosabb közhivatalok kereteznek: északról a római mintára kialakított, Jupiter, Juno és Minerva templomait magában foglaló Capitolium, keletről a törvénykezés otthona, a curia, nyugatról pedig a kereskedelem központja, a basilica Julia. A déli oldalon található a Iulius-ház nemzőjének szentelt Venus Genitrix-templom, valamint a húscsarnok (macellum). A fórumtól délre sorakoznak az arisztokraták díszes mozaikborítású lakóházai, amelyek száma a település 2. századi növekedésével megsokszorozódott, s nyomukban egy új városnegyed alakult ki. Ebben az új negyedben található egy kisebb fórum, a kelmekereskedőknek otthont adó basilica vestiaria, az Antoninus Pius alatt (138–161) befejezett, háromezer embert befogadó színház, a Commodus idejében (180–192) kiépített thermák sora, a monumentális római szökőkút, a Meta Sudans egy másolata, a Caracalla-diadalív (216), valamint Septimius Severus temploma (229). Az őskeresztények megjelenését követő időkből származik a szintén itt található két bazilika, keresztelőkápolna és a papság szállásául szolgáló házak sora. Források Dzsemíla az UNESCO világörökség honlapján (angolul) Dzsemíla az Algerian Tourism honlapján (franciául) Adventures of Algeria: Djemila Archiválva 2005. december 19-i dátummal a Wayback Machine-ben a LexicOrient honlapján (angolul) Dzsemíla képei
Djémila

Djémila (of Cuicul) is een plaats in Algerije gelegen op 900 meter boven zeeniveau, op een bergrug tussen twee wadi's. De stad is een goed voorbeeld van de Romeinse planning van steden, aangepast op een bergachtig gebied. Tegenwoordig zijn het forum (Romeinse Rijk), de tempel, de christelijke basilieken, de triomfboog en privéhuizen bewaard gebleven. De stad wordt beschouwd als een voorbeeld van Romeinse stadsplanning, aangepast aan het bergachtige terrein. Er waren thermale baden, een kapitool en een theater. De tempel, gewijd aan keizer Septimius Severus (193-211) en zijn vrouw Julia Domna, is goed bewaard. Djémila, oorspronkelijk Cuicul genaamd, werd gesticht in de eerste eeuw na Christus. De stad werd oorspronkelijk bevolkt door voormalige soldaten uit het derde legioen van Augustus en groeide uit tot een belangrijk regionaal economisch centrum. De stad dankte haar rijkdom aan de landbouw (in de vorm van koren, olijfbomen en boerderijen), aangezien Algerije, vanwege het vochtigere klimaat, werd beschouwd als de "graanschuur" van Rome. In de vijfde en zesde eeuw, na de val van het Romeinse Rijk, werd de stad verlaten. De Moslims bezetten het gebied, maar namen de stad niet meer in bezit. Zij hernoemden de stad Djémila, hetgeen ‘prachtige’ betekent in het Arabisch. De Romeinse ruïnes zijn uitzonderlijk goed bewaard gebleven. De ruïnes zijn gecentreerd rond het forum van de Harsh, een groot vierkant plein, waar een triomfboog toegang tot geeft. De stad staat sinds 1982 op de Werelderfgoedlijst van UNESCO, vanwege zijn forum, tempels, basilieken, triomfbogen en huizen van historische waarde. Externe link UNESCO site met info over Djémila, in het Engels
Dżamila

Dżamila (arab. جيميلة, fr. Djemila, łac. Cuicul) – stanowisko archeologiczne w północno-wschodniej Algierii. Znajdują się tu jedne z najlepiej zachowanych ruin rzymskiego miasta w Afryce Północnej, od 1982 roku wpisane na listę światowego dziedzictwa UNESCO. Historia miasta Miasto zostało prawdopodobnie założone pod koniec I wieku n.e. przez rzymskiego cesarza Nerwę, następnie zdobyte przez Wandalów i ponownie odzyskane przez Bizancjum w 553 roku, po czym ostatecznie opuszczone. Pierwsze wykopaliska archeologiczne rozpoczęto tu w 1909 roku. Wykopaliska Na terenie wykopalisk widoczne są pozostałości forum, amfiteatru, term, łuku triumfalnego, świątyń i domów mieszkalnych z licznymi mozaikami. Zachowały się też ruiny późniejszych, chrześcijańskich kościołów bazylikowych. Bibliografia Encyklopedia sztuki starożytnej, Wydawnictwa Artystyczne i Filmowe, Warszawa 1974, str. 149-150
Djémila

Djémila (a bela em árabe) é considerada desde 1982, pela UNESCO, como património da humanidade. Localizada na costa Norte e a Este de Argel, no vilaiete de Setife, 900 m acima do nível do mar, Djémila foi uma pequena vila montanhosa originária de um assentamento de Berberes no final do século I, durante o curto reinado do imperador Nerva, um veterano da colónia romana, entre 96 e 98. Actualmente, Djémila alberga o maior número de ruínas romanas a Norte de África. É reconhecida também por grande parte das mesmas encontrarem-se em bom estado de preservação, sendo que o museu contíguo ainda mantém grande parte dos excelentes mosaicos. Conhecida entre os romanos como Cuicul Númida, foi erguida inicialmente como uma guarnição de armamento militar, passando mais tarde a transformar-se num grande mercado comercial onde os recursos agrícolas contribuíam para a prosperidade da cidade sendo também a matéria-prima essencial na sua economia. O desenvolvimento da cidade devido ao aumento da área cultivada foi notório durante os séculos II a IV. O clima característico da região costeira do Norte de África fez com que grande parte da região fosse considerada como o “Celeiro de Roma”. De forma a poder expandir-se a cidade voltou-se para sul criando habitações privadas e públicas como o Arco de Caracala e o templo de gente Septímia. No século III,durante o reinado do imperador Caracala, foi retirada parte da muralha defensiva e construído um novo fórum. Este encontrava-se rodeado de edificações maiores do que as que rodeavam o antigo fórum. Foram construídas também termas e uma miniatura de fonte de Meta Sudans representativa da originária em Roma. O terreno existente dentro das muralhas impedida a construção fazendo com que excepcionalmente o anfiteatro que tinha capacidade para cerca de três mil pessoas fosse construído fora das muralhas da cidade. Mais tarde, por volta do século IV, fora-lhe acrescentado também um baptistério, uma basílica e também uma residência episcopal. A leste encontrava-se a Cúria e a norte o capitólio e ainda na quadra central podiam ser vistos os templos de Vénus Genetrix e também o Macelo. Após a queda do Império Romano do ocidente, no século V, a região foi dominada pelos Vândalos, Bizantinos e mais tarde os muçulmanos, que apelidaram Cuicul como Djémila, que significa Bela em árabe. A cidade era um belo exemplo dos costumes urbanísticos que eram criados em condições romanas. Os Vândalos estabeleceram-se em Djémila por pouco tempo, sendo que os Bizantinos recuperaram a cidade cerca de 553. As escavações começaram em torno de 1909 e continuaram até 1957. Os artefactos mais importantes descobertos desde então estão expostos no Museu de Djémila. Ligações externas (em inglês), (em francês)- Avaliação da Unesco (em inglês), (em francês)- Página da Unesco sobre Djémila (em francês)- Página de Turismo da Argélia sobre Djémila
Джемила

Джемила́ (араб. جيميلة‎, лат. Cuicul) — древний римский город, руины которого расположены в современном Алжире и с 1982 года входят в список Всемирного наследия ЮНЕСКО. Джемила находится на высоте 900 м в вилайете Сетиф. Селение расположено на горном хребте между двумя вади. Своим благосостоянием в античную эпоху город был обязан сельскому хозяйству, так как Алжир благодаря более влажному климату считался «житницей» Рима. В наши дни сохранились форум, храм, христианские базилики, триумфальная арка и дома. Город считается образцом римской планировки градостроительства, приспособленной к горной местности. В Джемиле были термальные бани, капитолий и театр. Храм, посвящённый императору Септимию Северу (193—211) и его супруге Юлии Домне, сохранился в хорошем состоянии. Сыном Септимия Севера был император Каракалла (211—217), при котором была построена триумфальная арка. Возможно, город был основан во время короткого правления императора Нервы между 96 и 98 годами. Позже он был завоёван вандалами. В 533 году его отвоевали византийцы, но вскоре он был покинут. Первые раскопки начались в 1909 году. Археологическим ценностям сегодня угрожают песчаные бури и хищение камня окрестным населением на постройку жилищ. Ссылки Джемила на русскоязычном сайте ЮНЕСКО Галерея
Djémila

Djémila eller Cuicul i Algeriet upptogs 1982 på Unescos världsarvslista då den är ett typiskt exempel på romersk stadsplanering i ett bergsområde. Ruinstaden ligger 900 m över havsnivå. Dess forum, basilika, tempel, teater, triumfbågar och hus är bland de bäst bevarade i Nordafrika. Djémila är det nuvarande, arabiska namnet; under romartiden hette staden Cuicul, efter dess berberska namn. Staden grundades som en koloni av romerska veteraner på befallning av kejsar Nerva år 96 eller 97. Syftet var att bevaka den viktiga dalgången mellan Sétif och Constantine. Efter femtio år fanns det stora palats på platsen, och så många byggnader att nya anläggningar fick förläggas utanför stadsmuren. Under 100-talet tillkom amfiteatern och en båge från staden dit, samt en badanläggning. Septimius Severus regeringstid, under början av 200-talet, brukar ses som dess blomstringsperiod. Då tillkom ett forum, offentliga toaletter, tempel och offentliga möteslokaler. Invånarna var romerska medborgare, men det förekom kontinuerliga ingiften mellan romarna och berberna. Cuicul blev en central knutpunkt för romarnas handel med landet söder om Sahara: Deras förbindelser sträckte sig till södra Sudan. Med kamelkaravaner hämtade berberna guld och elfenben därifrån som de sålde vidare i Cuicul och andra romerska kolonier. År 235 blev det oår, vilket följdes av uppror mot romarna, men den romerska makten stabiliserades över området igen omkring år 280. Kristendomen fick ett starkt fäste i Cuicul, varför flera kyrkor byggdes där och ett biskopssäte inrättades i staden. Det blev därefter en pilgrimsort för kristna. 411 lät biskop Cresconius uppföra en basilika med fem huvudskepp i staden, varmed pilgrimerna som kom till staden ökade enormt i antal. Biskopen lydde under den bysantinske patriarken av Konstantinopel. Staden ödelades successivt under 500- och 600-talen genom att de kringvarande folken gjorde uppror. Upproren följdes av plundring, och den organisation som handeln och staden krävde bröts ner utan att återupprättas. Som mest hade staden ett par hundra tusen invånare. 1909 inleddes de arkeologiska utgrävningarna av området. Externa länkar (engelska) UNESCO World Heritage Centre - Djémila (engelska) Djemila Källor Basil Davidson: Afrikas historia (Africa in history: themes and outlines) (övers. Maj Frisch, Rabén & Sjögren, 1969), s. 51-53