NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Frontul de Eliberare Națională (Algeria)

Frontul de Eliberare Națională (în franceză Front de Liberation Nationale, în arabă جبهة التحرير الوطني) este un partid politic din Algeria. A fost fondat în anul 1954 prin reunirea unor grupuri mai mici ce aveau ca scop independența Algeriei franceze. Organizația de tineret a partidului se numește Uniunea Națională a Tineretului Algerian (Union Nationale de la Jeunesse Algérienne). La alegerile parlamentare din anul 2002, partidul a obținut 2.618.003 de voturi (35,3 %, 199 locuri). La alegerile prezidențiale din anul 2004, Ali Benflis, candidatul partidului, a obținut 653.951 de voturi (6,4 %). Note Legături externe Oficiosul partidului Arhivat în 12 decembrie 2006, la Wayback Machine.
Фронт националног ослобођења (Алжир)

Фронт националног ослобођења (арап. جبهة التحرير الوطني; латинично: Jabhat al-Taḩrīr al-Waţanī, фр. Front de Libération nationale, FLN) је социјалистичка политичка странка у Алжиру. Била је једина законита партија за време председника Ахмеда ибн Беле, радикалног борца за незавнисност. После избора 2021 године освојила је 98 од 407 посланика у парламенту. ФЛН је основао Ахмед ибн Бела марта 1954. у Каиру са циљем борбе за независност Алжира од Француске. У новембру 1954. године започела је оружану борбу ФЛН-а и њене армије АЛН. У рату ФЛН није ратовала само са својим директином противницима већ и конкурентним покретима за независност. Већ 1958. године је ФЛН у Тунису основала провизору Владу у егзилу. Након стицања независности развила се ФЛН под вођством Ахмеда ибн Беле у социјалистичку партију. Хуари Бумедијен (1965–1978) је покушавао да се обједини социјализам и ислам у јединствену политику. Након тога је у осамдесетим годинама двадесетог века дошло до масовних протеста услед лоше привредне ситуације, а као резултат Шадли Бенџедид (1978–1992) морао је амандманима да промени устав и уведе вишестраначје. На првим вишестраначким изборима ФЛН је доживео тежак пораз. Победа исламиста (ФИС) је спречена војним ударом. 1997. године је ФЛН постао тек трећа партија по снази у парламенту. Референце Литература Bernhard Schmid: Algerien. Frontstaat im globalen Krieg? Neoliberalismus, soziale Bewegungen und islamische Ideologie in einem nordafrikanischen Land. 2005. ISBN 978-3-89771-019-1. Bernhard Schmid : Das koloniale Algerien. 2006. ISBN 978-3-89771-027-6. . Münster. Спољашње везе
FLN

FLN (Front de libération nationale, eller Nationella befrielsefronten) är ett parti i Algeriet. Det bildades 1 november 1954 som en gerilla- och frihetsrörelse för landets självständighet, som uppnåddes 1962. Organisationen var den dominerande organisationen som kämpade för Algeriets frihet från den franska kolonialismen. Strategin var från första början att genomdriva självständigheten genom väpnat motstånd, eftersom man ansåg att tidigare partier och rörelser misslyckats med fredliga försök att övertyga Frankrike om algeriernas rättigheter. FLN:s existens meddelades samtidigt som man inledde det väpnade upproret för självständighet 1 november 1954, och gruppen växte därefter snabbt i storlek och styrka, allt eftersom andra nationalistiska organisationer (partier, intellektuella, muslimska ledare och lokala grupper) anslöt sig eller röjdes ur vägen. FLN:s väpnade gren, ALN (nationella befrielsearmén), bedrev dels klassiskt gerillakrig i de algeriska bergen, men utförde också attentat mot både soldater och civila europeiska bosättare i de större städerna. Förutom i Algeriet hade FLN också ett starkt fäste i exil i den algeriska diasporan i Frankrike, där man kämpade om inflytande med rivaliserande nationalistgrupper ("kafékrigen"), samt i de självständiga arabiska staterna, som stödde Algeriets befrielsekrig (i synnerhet Egypten, Marocko och Tunisien). Den väpnade konflikten i Algeriet pågick tills mars 1962 då Frankrike skrev på ett fredsavtal med FLN, den så kallade Evianfreden. Minst 350 000 människor tros ha dödats under det åtta år långa kriget, varav det överväldigande flertalet var algerier; FLN själva anger antalet "martyrer" till 1,5 miljoner. I juli samma år accepterades fredsfördraget genom en folkomröstning i Algeriet, med stor majoritet, och Frankrike lämnade landet. Efter frigörelsen ombildade FLN Algeriet till en enpartistat med sig själva som styrade parti. Ahmed Ben Bella blev landets första president. I praktiken kom dock staten att regeras med partiet som kuliss av olika militära intressegrupperingar. Flerpartisystem infördes i en serie reformer efter att landet drabbats av en politisk och ekonomisk kris fr.o.m. 1988, varefter Algeriet dock drabbades av inbördeskrig. Efter flera år i opposition är FLN idag ett regeringsparti i koalition med andra. President Abdelaziz Bouteflika, som deltog i självständighetskriget på 1950-talet, är hedersmedlem av FLN. Partiet är nationalistiskt och har varit starkt engagerat för solidaritet med andra arabiska länder, bl.a. Palestina och Västsahara. Det har socialistiskt färgade idéer om ekonomi och samhälle, utan att därför vara, eller ha varit, marxistiskt. Snarare har ett slags nationalistisk populism, anpassad till rådande värderingar, varit det huvudsakliga kännemärket för partiets politik. Det förordar en viss islamisk prägel på staten, som dock i huvudsak ska vara sekulär, och man är motståndare till de s.k. islamistiska rörelser som vill att Algeriet ska bli en muslimsk teokrati. Se även Frantz Fanon Källor ”Election for National People's Assembly”. Election Guide. http://www.electionguide.org/elections/id/519/. Läst 16 november 2016.
Notre-Dame d'Afrique

The Basilique Notre Dame d'Afrique (English: Basilica of Our Lady of Africa) is a Catholic basilica in Algiers, Algeria. It is the origin of the modern Catholic devotion to Our Lady of Africa. Pope Pius IX granted two Pontifical decrees towards the shrine on the same day on 15 April 1876. The first decree invoked to canonically crown the venerated Marian image enshrined within. The coronation rites was executed by the Archbishop of Carthage Charles Lavigerie on 30 April 1876. The second decree which raised the sanctuary to the status of Basilica based on an "immemorial custom"; Pope Benedict XV later regulated to limit these privileges in 1918 to Papal edicts unless an ancient custom already refers to a building as a "Basilica". History Louis-Antoine-Augustin Pavy, who served as the Bishop of Algiers from 1846 to 1866, paved the way for the construction of the basilica. It was inaugurated in 1872, after fourteen years of construction. It was founded by Charles Lavigerie. Its architect, Jean-Eugène Fromageau, who had been appointed the chief architect for ecclesiastical buildings in French Algeria in 1859, employed a Neo-Byzantine style. Its floor plan is unusual as the choir is situated on the southeast instead of the usual east side of the building. The basilica contains 46 stained glass windows installed in the 19th century. They were blown out during a bombing of the area in April 1943 and have been restored twice since the end of World War II. In 1930 an organ, built in 1911, was donated to the basilica by the wife of the late Albert Weddell, a wealthy English resident in Algiers at Villa Georges and friend of the French composer Camille Saint-Saëns who had inaugurated the organ at Weddell's home. The basilica was damaged by the 2003 Boumerdès earthquake. A reconstruction project was initiated by Archbishop Henri Teissier in 2003, but work on the project did not start until the spring of 2007. The total cost of restoration was 5.1 million euros. The project took three years to complete. Notre Dame d'Afrique holds a daily mass at 18:00, with the Friday mass taking place at 10.30 instead. Mass also takes place in different languages throughout the month. Today the basilica regularly hosts cultural activities, such as music concerts and exhibitions. Location Notre Dame d'Afrique is on the north side of Algiers, on a 124 m (407 ft) cliff overlooking the Bay of Algiers. It formerly could be reached from the city centre by a cable car. It can be considered to be the counter-piece to the church of Notre-Dame de la Garde on the other side of the Mediterranean. Importance Its symbolic and religious importance can be summed up by the inscription on the apse: Notre Dame d'Afrique priez pour nous et pour les Musulmans ("Our Lady of Africa, pray for us and for the Muslims"). Gallery References External links Media related to Notre Dame d'Afrique at Wikimedia Commons The Cemetery, with Chapel, Algiers, Algeria
Basílica de Nuestra Señora de África (Argel)

La Basílica Menor de Nuestra Señora de África (en árabe: السيدة الإفريقية; en francés Basilique Notre-Dame d'Afrique) es una basílica menor católica localizada en Argel y perteneciente a la arquidiócesis de Argel.​ Tras cuarenta años en construcción, la basílica fue abierta en 1872.​ Su arquitecto, Jean Eugène Fromageau, que había sido nombrado arquitecto en jefe de varios edificios religiosos en la Argelia francesa en 1859, utilizó el estilo neobizantino, que estaba en boga en la Francia de la época.​ La basílica, que recibió ese título el 8 de julio de 1875,​ tiene la particularidad de que su coro se encuentra al suroriente, en lugar de encontrarse al extremo oriental del edificio, como es habitual. Notre Dame d'Afrique se encuentra en la parte norte de Argel, sobre un acantilado de 124m con vista a la bahía de Argel; originalmente se podía acceder allí a través de un teleférico que comunicaba la basílica con el centro de la ciudad. La basílica se puede considerar como contraria a la basílica de Notre-Dame de la Garde al otro lado del Mediterráneo, en Marsella. En el ábside de la basílica se lee una inscripción en francés: Notre Dame d'Afrique priez pour nous et pour les Musulmans, que traduce: Nuestra Señora de África, ruega por nosotros y por los musulmanes.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Basílica de Nuestra Señora de África. El cementerio y la capilla, Argel, Argelia
Bazilika Majke Božje Afričke u Alžiru

Bazilika Majke Božje Afričke (fra.: Notre Dame d'Afrique) je katolička crkva. Bazilika je grada Alžira, Alžir. Bazilika je otvorena 1872. nakon što se gradila 14 godina. Njen arhitekt je bio Jean Eugène Fromageau, koji je bio postavljen za glavnog arhitekta za crkvene građevine u Francuskom Alžiru 1859.Crkvu je projektirao u neobizantskom stilu koji je onda bio u modi za crkvenu arhitekturu u Francuskoj. Tlocrt je neuobičajen, jer se kor nalazi na jugoistoku umjesto uobičajenog istočnog dijela zgrade. Bazilika Majke Božje Afričke se nalazi na sjevernom dijelu Alžira, na 124 m visokoj klisuri, kruni, s koje se vidi Alžirski zaljev. Nekad se do nje moglo doći žičarom. Baziliku se može smatrati antipodom crkvi Majke Božje Gardske (Notre-Dame de la Garde) koja se nalazi na suprotnoj strani Sredozemnog mora, u Marseilleu. Simbolična i vjerska važnost ove crkve se može sažeti u natpisu na apsidi: Notre Dame d'Afrique priez pour nous et pour les Musulmans ("Majko Božja Afrička, moli za nas i za muslimane"). Izvori i referencije Vanjske poveznice Galerija fotografija
Basiliek van Onze-Lieve-Vrouw van Afrika

De Basiliek van Onze-Lieve-Vrouw van Afrika (Frans: basilique Notre-Dame d'Afrique) is de kathedrale kerk van het aartsbisdom Algiers. De bouw begon in februari 1858 en de inwijding gebeurde in 1872, hetzelfde jaar waarin de bouw werd afgerond. Het kerkgebouw is ontworpen door de Franse architect Jean Eugène Fromageau in neo-byzantijnse stijl en gericht naar het zuidwesten (gewoonlijk richt het altaar in christelijke kerken zich naar het oosten). De kathedraal staat op 124 meter hoogte in het noorden van Algiers en kijkt uit over de Middellandse Zee.
Bazylika Matki Boskiej Afrykańskiej

Bazylika Matki Boskiej Afrykańskiej (franc. Basilique Notre-Dame d'Afrique, arab.:السيدة الإفريقية) – katolicka bazylika w Algierze. Wznosi się w północnej części miasta na 124-metrowym klifie nadmorskim. Konsekrowana 2 lipca 1872 po 14 latach budowy. Zbudowana w popularnym wówczas stylu neobizantyńskim z elementami neoromańskimi; architektem był Jean-Eugène Fromageau. W 1875 podniesiona do rangi bazyliki mniejszej. Symboliczne i religijne znaczenie bazyliki jest wyrażone w napisie znajdującym się w absydzie: Notre Dame d'Afrique Priez Pour Nous Et pour les Musulmans (Matko Boża Afrykańska, módl się za nami i za muzułmanami). Przypisy
Basílica de Nossa Senhora da África

A Basílica de Nossa Senhora da África (em inglês: Basilica of Our Lady of Africa Notre Dame d'Afrique ou السيدة الإفريقية) é uma basílica católica em Argel, Argélia. É considerada o berço da devoção católica moderna a Nossa Senhora da África. O Papa Pio IX concedeu dois decretos pontifícios ao santuário no mesmo dia, 15 de abril de 1876. O primeiro decreto invocava a coroação canônica da venerada imagem mariana ali entronizada. Os ritos de coroação foram executados pelo Arcebispo de Cartago, Charles Lavigerie, em 30 de abril de 1876. O segundo decreto elevou o santuário à categoria de Basílica com base em um "costume imemorial"; o Papa Bento XV posteriormente regulamentou, em 1918, a limitação desses privilégios a éditos papais, a menos que um antigo costume já se referisse a um edifício como "Basílica". História [Senhora da África.] Louis-Antoine-Augustin Pavy, que serviu como bispo de Argel de 1846 a 1866, abriu caminho para a construção da basílica. Ela foi inaugurada em 1872, após quatorze anos de construção. Foi fundada por Charles Lavigerie . Seu arquiteto, Jean-Eugène Fromageau , que havia sido nomeado arquiteto-chefe de edifícios eclesiásticos na Argélia francesa em 1859, empregou um estilo neobizantino. Sua planta é incomum, pois o coro está situado no sudeste, em vez do usual lado leste do edifício. A basílica contém 46 vitrais instalados no século XIX. Eles foram destruídos durante um bombardeio na área em abril de 1943 e foram restaurados duas vezes desde o fim da Segunda Guerra Mundial. Em 1930, um órgão, construído em 1911, foi doado à basílica pela esposa do falecido Albert Weddell, um rico inglês residente em Argel, na Villa Georges, e amigo do compositor francês Camille Saint-Saëns, que havia inaugurado o órgão na casa de Weddell. A basílica foi danificada pelo terremoto de Boumerdès de 2003. Um projeto de reconstrução foi iniciado pelo arcebispo Henri Teissier em 2003, mas as obras só começaram na primavera de 2007. O custo total da restauração foi de 5,1 milhões de euros. O projeto levou três anos para ser concluído. Notre Dame d'Afrique realiza uma missa diária às 18:00, com a missa de sexta-feira ocorrendo às 10:30. A missa também ocorre em diferentes idiomas ao longo do mês. Hoje em dia, a basílica acolhe regularmente atividades culturais, como concertos de música e exposições. Localização A igreja de Notre Dame d'Afrique fica na zona norte de Argel, num penhasco de 124 metros com vista para a Baía de Argel. Antigamente, era possível chegar lá de teleférico a partir do centro da cidade. Pode ser considerada a contraparte da igreja de Notre-Dame de la Garde, do outro lado do Mediterrâneo. Importância Sua importância simbólica e religiosa pode ser resumida pela inscrição na abside: Notre Dame d'Afrique priez pour nous et pour les Musulmans ("Nossa Senhora da África, rogai por nós e pelos muçulmanos"). Referências
Notre-Dame d'Afrique

Notre-Dame d'Afrique este o biserică de pelerinaj situată pe o înălțime deasupra orașului Alger. Lăcașul a fost construit la sfârșitul secolului al XIX-lea în stil neobizantin, ca o replică a bazilicii Notre-Dame de la Garde, situată pe partea opusă a Mării Mediterane, la Marsilia. Absida de deasupra altarului poartă inscripția „Notre-Dame d'Afrique priez pour nous et pour les Musulmans” (Doamna noastră a Africii, roagă-te pentru noi și pentru Musulmani). Galerie de imagini
Собор Африканской Богоматери

Собор Африканской Богоматери (фр. Basilique Notre-Dame d'Afrique) — католический храм в городе Алжир, столице одноимённого государства Алжир. Расположен в северной части города на 124-метровой скале, которая возвышается над морем. Церковь открыта в 1872 году после 14 лет строительства. Внешний облик здания выполнен в неовизантийском стиле, который тогда был в моде среди архитекторов религиозных сооружений. В 1875 году храм стал малой базиликой. Символическое и религиозное значение базилики выражено в надписи, находящейся в алтарной апсиде: «Notre Dame d’Afrique Priez Pour Nous Et Pour Les Musulmans», что в переводе с французского языка означает — «Африканская Богоматерь, молись за нас, и за мусульман». Примечания Ссылки Собор Африканской Богоматери: мифы и факты Кладбище с часовней, город Алжир, Алжир
Stolnica Notre Dame d'Afrique

Stolnica Notre Dame d'Afrique ('Bazilika Naše Gospe Afriške') je katoliška bazilika v Alžiru v Alžiriji. To je izvor sodobne katoliške pobožnosti Afriške Gospe. Papež Pij IX. je 15. aprila 1876, svetišču podelil dva papeška dekreta: Prvi dekret se je skliceval na kanonično okronanje češčene marijanske podobe, ki je v njej vgrajena. Obred kronanja je 30. aprila 1876 izvedel kartažanski nadškof Charles Lavigerie. Drugi odlok, ki je svetišče povzdignil v status bazilike na podlagi 'nedavne navade'. (Papež Benedikt XV. je leta 1918 kasneje določil omejitev teh privilegijev na papeške edikte, razen če starodavna navada že označuje stavbo kot baziliko.) Zgodovina Louis-Antoine-Augustin Pavy, ki je služil kot škof v Alžiru od 1846 do 1866, je bil tisti, ki je utrl pot za njeno izgradnjo. Bazilika je bila slovesno odprta leta 1872, po štirinajstih letih gradnje. Ustanovil ga je Charles Lavigerie. Njen arhitekt Jean-Eugène Fromageau, ki je bil leta 1859 imenovan za glavnega arhitekta za cerkvene stavbe v Francoski Alžiriji, je uporabil neobizantinski slog. Njen tloris je nenavaden, saj je kor postavljen na jugovzhodni namesto na običajni vzhodni strani stavbe. Bazilika vsebuje 46 vitražev, nameščenih v 19. stoletju. Uničeni so bili med bombardiranjem tega območja aprila 1943 in so jih od konca druge svetovne vojne dvakrat obnovili. Leta 1930 je baziliki podarila orgle, zgrajene leta 1911, žena pokojnega Alberta Weddella, bogatega angleškega prebivalca v Alžiru v vili Georges in prijatelja francoskega skladatelja Camilla Saint-Saënsa, ki je slovesno odprl orgle na Weddellovem domu. Baziliko je leta 2003 poškodoval potres v Boumerdèsu. Projekt obnove je leta 2003 začel nadškof Henri Teissier, vendar so se dela na projektu začela šele spomladi 2007. Skupni stroški obnove so znašali 5,1 milijona evrov. Projekt je bil dokončan tri leta. Notre Dame d'Afrique ima dnevno mašo ob 18. uri, petkova maša pa namesto tega ob 10.30. Ves mesec poteka tudi maša v različnih jezikih. Danes bazilika redno gosti kulturne dejavnosti, kot so glasbeni koncerti in razstave. Lokacija Notre Dame d'Afrique je na severni strani Alžira, na 124 m visoki pečini, ki gleda na Alžirski zaliv. Prej se je iz središča mesta do nje lahko pripeljalo z žičnico. Lahko se šteje za nasprotni del cerkve Notre-Dame de la Garde na drugi strani Sredozemlja. Pomembnost Njegov simbolni in verski pomen lahko povzamemo z napisom na apsidi: Notre Dame d'Afrique priez pour nous et pour les Musulmans ('Naša Gospa Afriška, moli za nas in za muslimane'). Galerija Sklici Zunanje povezave Predstavnosti o temi Notre Dame d'Afrique v Wikimedijini zbirki The Cemetery, with Chapel, Algiers, Algeria
Notre Dame d'Afrique

Notre Dame d'Afrique (Vår Fru av Afrika) är en Romersk-katolsk kyrka och basilika i Alger, Algeriet. På absiden står det Notre Dame d'Afrique priez pour nous et pour les Musulmans ("Vår Fru av Afrika, be för oss och för muslimerna"). Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Notre Dame d'Afrique.
Собор Діви Марії Африканської

Собор Діви Марії Африканської (фр. Notre Dame d'Afrique, араб. السيدة الإفريقية) — католицька базиліка, що розташована у столиці Алжиру — м. Алжир. Розташований у північній частині міста на 124-метровій скелі, що підноситься над морем. Історія Луї-Антуан-Огюстен Паві, який був єпископом Алжиру з 1846 по 1866 рік, проклав шлях до її будівництва. 1872 року, після чотирнадцяти років будівництва, базиліку було урочисто відкрито. Її заснував Шарль Лавіґері. Архітектор Жан-Ежен Фромажо, який був призначений головним архітектором церковних споруд у Французькому Алжирі в 1859 році, використав неовізантійський стиль. План базиліки незвичний, оскільки хор розташований на південному сході, а не на звичному східному боці споруди. Базиліка містить 46 вітражів, встановлених у 19 столітті. Вони були вибиті під час бомбардування району у квітні 1943 року і двічі реставрувалися після закінчення Другої світової війни. У 1930 році орган, побудований у 1911 році, був подарований базиліці дружиною покійного Альберта Ведделла, заможного англійця, що мешкав в Алжирі на віллі Жорж і був другом французького композитора Каміля Сен-Санса, який урочисто відкрив орган у будинку Ведделла. Базиліка була пошкоджена землетрусом 2003 року в Бумердесі. Проєкт реконструкції був ініційований архиєпископом Анрі Тейсьє у 2003 році, але роботи над проєктом розпочалися лише навесні 2007 року. Загальна вартість реставрації склала 5,1 мільйона євро. Реалізація проєкту тривала три роки. Примітки Посилання
Stade Smaïl-Lahoua

Le Stade Smaïl-Lahoua (en arabe : ملعب إسماعيل لهوة) est un stade de football situé dans la ville algérienne de Tadjenanet, wilaya de Mila. Il est le lieu d’entraînement du Difaâ Riadhi Baladiat Tadjenanet (DRB Tadjenanet). Histoire Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’Algérie
Monument aux morts de Constantine

Le monument aux morts de Constantine a été réalisé en hommage aux enfants de la ville morts durant la Première Guerre mondiale (1914-1918). Plus de 800 soldats, musulmans, chrétiens et juifs originaires de la ville de Constantine ont vu leurs noms gravés sur des plaques en bronze. Historique Décidé par la Mairie de Constantine présidée à l'époque par Émile Morinaud, la conception de l'ouvrage a été confiée au cabinet d'architecture Marcel Dumoulin et Maurice de La Chapelle dont les bureaux se trouvaient rue Georges Clemenceau (actuelle rue Larbi Ben M'Hidi). Construit d'après un projet de M. Rogué, architecte, la première pierre a été posée le 18 novembre 1918 et la réalisation a nécessité 12 années de travaux. Le monument est inauguré lors du Centenaire de l'Algérie française le 7 mai 1930 par le président de la République française, Gaston Doumergue, en présence du président du Sénat, Paul Doumer, du président de la Chambre des députés, Fernand Bouisson et du maire de Constantine, Émile Morinaud. Description Érigé à plus de 695 mètres d'altitude sur une falaise bordant la rive droite du Rhummel, face au "vieux rocher" de la ville de Constantine, surplombant le pont suspendu de Sidi M'Cid, le Monument aux morts bénéficie d'un site exceptionnel. Après avoir escaladé les 36 marches en pierre de taille, on arrive devant le monumental arc de triomphe de 21 m de haut inspiré de celui de Trajan à Timgad. Au sommet de l'arc, la statue de la Victoire réalisée par le sculpteur Ebstein, reproduction de la statue romaine nommée La Victoire de Constantine découverte lors des fouilles effectuées dans la Casbah de la ville et conservée au musée national Cirta. Devant le monument, au bord de la falaise, à 635 m d'altitude, une terrasse semi-circulaire qui offre une vue panoramique sur la vallée du Rhummel légendée grâce à une table d'orientation réalisée en 1936 par le Touring Club de France. En images L'évènement Le monument aux Morts de Constantine a abrité le 11 novembre 2015, pour la première fois en Algérie indépendante, une cérémonie de célébration du 97e anniversaire de l'Armistice du 11 novembre 1918, en présence de l'ambassadeur de France en Algérie, Bernard Emié, de l'ambassadeur d'Allemagne, Götz Lingenthal, du wali de Constantine, Hocine Ouadah et des autorités locales. Notes et références Articles connexes Liste des arcs de triomphe post-romains Constantine Monument aux morts de Batna Portail de l’Algérie Portail de la Première Guerre mondiale Portail de la sculpture Portail de l’histoire Portail de la mort