Jézus szíve templom (Tirana)

A tiranai Jézus szíve templom (albánul: Kisha e Zemrës së Shenjtë të Krishtit) egy római katolikus templom az albán fővárosban, Tiranában, a Kavajë utcában (Rruga e Kavajës), a Szkander bég tértől nyugatra. Az 1930-as évek végén épült, és a kommunizmus előtti korszakban Tirana három katolikus templomának egyike volt. Bár ma már csak a római rítust szolgálja, a kommunizmus idejéig egy oldalkápolnát tartottak fenn benne a bizánci rítusú albán katolikus hívők (Albán Görögkatolikus Egyház) számára. A templom, amely a Tirana-Durrësi római katolikus főegyházmegye alá tartozik, 2007 óta Albánia kulturális örökségének műemléke („Építészet” kategóriában, „122-es számmal, 2007.03.05-én” jóváhagyva). Története Bár az évszázados oszmán uralom után kevés katolikus élt a túlnyomórészt muszlim Közép-Albániában, már 1856-ban épült egy kis katolikus templom Tiranában. A Szűz Mária-templomot vagy „Szeplőtelen Fogantatás-templomot” I. Ferenc József osztrák császár adományozta a helyi albán katolikusok megsegítésére. A tiranai katolikus templom tervét 1937-ben készítette el Giovanni Santi olasz építész, Luigi Santi atya, az albániai jezsuiták elöljárójának testvére. A templomot az egykori Mussolini körútra, a mai tiranai Kavajë utcára tervezték. Ez volt az első katolikus templom, amely az új albán fővárosban épült. Mintegy tíz évvel korábban kezdődtek meg a törekvések az engedélyek megszerzésére és annak a területnek a kijelölésére, ahol megépülhetett az első modern katolikus templom Tiranában. Az archív dokumentáció 1929-re nyúlik vissza. 1938. június 24-én tették le az új tiranai templom alapkövét. A templomot Vinçens Prennushi érsek szentelte fel. Apponyi Geraldine királyné 10 000 aranyfrankot adományozott az építésére. Az ólomüveg ablakokat Maja Jacomoni di San Savino, Francesco Jacomoni olasz kormányzó felesége adományozta. A templom egyik apszisában egy ikonosztázzal ellátott oltár is helyet kapott a bizánci liturgia számára. Eredetileg egy harangtornyot és egy a rend számára fenntartott szomszédos épületet is terveztek, de a második világháború és egyéb körülmények miatt ezek felépítésére nem került sor. A templom építéséhez nyújtott hozzájárulások jelentősek voltak, és bizonyos mértékig az épület szellemi alapkövét is jelentették. A kivitelezéshez minden vallás egyszerű emberei hozzájárultak, de még a Vatikán két pápája is, akik a templom építése idején uralkodtak: XI. Piusz és XII. Piusz pápa (aki az oltárt rendelte meg). Még az arberes (olasz-albán) bizánci egyház és olyan kiemelkedő személyiségek is részt vettek a megvalósításában, mint az arberes Terenc Toçi. A vallási közösség olyan türelmetlen és lelkes volt a katolikus templom felépítésével kapcsolatban, hogy a miséket már a munkálatok befejezése előtt elkezdték megtartani. A templomot 1939. december 24-én, egy éjféli misével nyitották meg. Ez az épület egy olyan építészeti megtestesülés volt, amelyben a nyugati neoklasszicista stílus tökéletes harmóniában ötvöződött a neobizánci stílussal. A templom elemei lenyűgözőek és újszerűek voltak az albán vallási környezetben. A falfestmények, az ólomüveg ablakok és a színes ábrázolások, a Shkodrai Szűzanya képe, az orgona és más, helyenként bizánci elemek tették a Jézus szíve katolikus templomot az albán főváros ékszerdobozává. 1967 után, a kommunista hatóságok vallásellenes politikájának nyomán – amikor Albániát a világ első ateista államává nyilvánították – a Jézus szíve katolikus templomot bezárták és kiürítették, és a hívek kénytelenek voltak a házaikban titokban miséket tartani. Liturgikus-művészeti öröksége elveszett, az épületet pedig „Rinia” (Ifjúság) Filmiszínházzá alakították át. Az épület utcára néző homlokzatát erősen módosították, hogy elrejtsék eredeti rendeltetését, és a freskókat is eltávolították. Szerencsére nem pusztították el, mint sok más hasonló épületet, és Maks Velo disszidens építésznek köszönhetően olyan homlokzatot kapott, amely nem károsította a falakat és az eredeti épület hitelességét. A harangtorony megsemmisült, de a harangot sikerült megmenteni. Mivel a szomszédos ortodox templomnak harangtornya volt, de harangja nem, a rendszerváltást követően a katolikus templom harangját nekik adták. Így a két templom szimbolikusan ugyanazt a harangot használja a hívek összehívására. Az albán katolikus papság mártíromsága a kommunista rezsim alatt példátlan volt. A templomhoz köthető olyan vértanúk, mint Dom Stefan Kurti, Vinçens Prennushi érsek és mintegy negyven másik mártír, a hit apostolai az albánok számára. A kommunista rezsim bukása után a Durrës-Tiranai főegyházmegye székhelye a fővárosba költözött, így a templom ideiglenes székesegyházzá vált, ugyanakkor a durrësi Szent Luca-székesegyház társszékesegyház maradt. 1991. március 23-án Kalkuttai Teréz anya nyitotta meg újra a tiranai Jézus szíve templomot. A kulcsokat Don Ndoc Sahatçija pap adta át neki. Ugyanannak az évnek a nyarán a templom ismét a jezsuita atyák irányítása alá került, ezzel újraalapítva a plébániát. Az épület homlokzatát 1990 után ismét felújították. 1999-ben új freskókkal díszítették. A keresztény hagyományok – mint például az utolsó vacsora – ábrázolása mellett realista képekkel tisztelegtek a kommunista korszakban tanúsított katolikus hit (és mártíromság) előtt is. Az albán keleti katolikus liturgia számára készült bizánci oltárt és ikonosztázt nem állították helyre. 2002-ben a székesegyház székhelye a Jézus szíve templomból az újonnan felépült Szent Pál-főszékesegyházba költözött, mint a város főtemploma és az érsekség székesegyháza; a társszékesegyház továbbra is a régi durrësi templom, az érsek ősi székhelye maradt, így a templom ismét egyszerű plébániává vált. Egy 2021-ben kezdődő bővítés során új épületekkel gazdagodott a plébánia, és a harangtornyot is felépítették. 2024-ben a templom mellett megnyitották a misszionárius és albán szakértő, Zef Valentini atya emlékének szentelt könyvtárat. Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Herz Jesu (Tirana) című német Wikipédia-szócikk Jesu (Tirana) ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.