Lockheed T-33 Shooting Star

Lockheed T-33 Shooting Star je americký proudový cvičný letoun. Byl vyvinut firmou Lockheed na konci 40. let 20. století. První let absolvoval roku 1948. Typ je variantou stíhacího letounu Lockheed P-80 Shooting Star. Původně byl označován jako TP-80C/TF-80C, ale později byl definitivně přeznačen na T-33. Jeden z nejrozšířenějších cvičných letounů byl přes svůj věk dlouho provozován řadou letectev. Jako poslední jej roku 2007 vyřadila Bolívie. Vývoj Stroj vznikl úpravou stíhacího letounu P-80 Shooting Star. Prototyp Lockheed TP-80C (sériové číslo 48-356) vznikl přestavbou sériového stíhacího letounu P-80C Shooting Star. Oproti stíhací verzi měl prodloužený trup s druhým sedadlem a ovládacími prvky, výkonnější proudový motor Allison J33-A-23 a zmenšenou zásobu paliva. Prototyp poprvé vzlétl 22. března 1948. Pilotoval jej Tony LeVier. Později byl tento první prototyp přestavěn na prototyp stíhacího letounu Lockheed F-94 Starfire. Ještě roku 1948 byl letoun přijat do služby a začala sériová výroba. Dne 11. června 1948 byl letoun přejmenován na TF-80C Shooting Star a 5. května 1949 na T-33A. Americké námořnictvo od roku 1949 používalo stroje T-33 jako cvičné letouny při provozu z pozemních základen. Později byla vyvinuta i varianta Lockheed T2V SeaStar, schopná plného provozu z palub letadlových lodí. T-33 sloužil především jako cvičný letoun pro pokračovací výcvik, jako letoun pro řízení bezpilotních cílů a také pro vlekání cvičných cílů. Některé letouny byly vybaveny dvojicí kulometů ráže 12,7 mm pro cvičné střelby. Řada zahraničních uživatelů letoun používá jako bojový. Varianta RT-33A byla vyvinuta jako průzkumný letoun pro zahraniční uživatele. Zahraničních uživatelů T-33 získalo přibližně třicet. Společnost Lockheed za jedenáct let sériové výroby dodala 5691 letounů T-33. Dalších 656 licenčních letounů Canadair CT-133 Silver Star vyrobil kanadský výrobce Canadair a 210 letounů dodala japonská společnost Kawasaki. V 80. letech vznikl projekt na komplexní přestavbu a modernizaci letounu. O modernizovaný letoun, označený jako Boeing Skyfox, však nebyl velký zájem a projekt byl proto zrušen. Poslední exempláře typu T-33 v aktivní vojenské službě se nacházely u Bolivijského letectva, které je definitivně vyřadilo až 31. července 2017. Varianty USAF T-33A: Dvoumístný cvičný letoun. AT-33A: Dvoumístný cvičný letoun pro cvičné střelby, modifikace T-33A. DT-33A: T-33A upravené pro řízení bezpilotních cvičných terčů. NT-33A: Letouny verze T-33A různě přestavované pro výzkumné účely. QT-33A: Letouny verze T-33A přestavěné na cvičné terče. RT-33A: Dvoumístný průzkumný letoun. Přestavba z verze AT-33A. US Navy TO-1/TV-1: Označení, které US Navy používalo pro cvičné stroje Lockheed P-80C, jež od roku 1949 používalo v počtu 50 kusů pro výcvik. Technicky vzato se nejednalo o T-33 Shooting Star. TO-2: Dvoumístný cvičný letoun pro lety z pozemních základen. Tato verze T-33A byla později přeznačena na TV-2. TV-2KD: Letouny varianty TV-2 upravené pro řízení bezpilotních cvičných terčů. T-33B Nové označení, které bylo variantě TV-2 přiděleno v roce 1962. DT-33B Novější označení pro variantu TV-2KD. Kanada CT-133 Silver Star: dvoumístný cvičný letoun kanadského letectva Uživatelé Myanmar (Barma) Myanmar (Barma) Belgie Belgie Bolívie Bolívie Brazílie Brazílie Dánsko Dánsko Ekvádor Ekvádor Filipíny Filipíny Francie Francie Guatemala Guatemala Nizozemsko Nizozemsko Chile Chile Indonésie Indonésie Írán Írán Itálie Itálie Japonsko Japonsko Jižní Korea Jižní Korea Jugoslávie Jugoslávie Kolumbie Kolumbie Kuba Kuba Libye Libye Mexiko Mexiko Německo Německo – Luftwaffe Nikaragua Nikaragua Norsko Norsko Pákistán Pákistán Paraguay Paraguay Peru Peru Portugalsko Portugalsko Řecko Řecko Salvador Salvador Saúdská Arábie Saúdská Arábie Singapur Singapur Španělsko Španělsko Thajsko Thajsko Tchaj-wan Tchaj-wan Turecko Turecko Uruguay Uruguay USA USA – USAF, US Navy Venezuela Venezuela Specifikace Technické údaje Posádka: 2 (instruktor, žák) Rozpětí: 11,5 m Délka: 11,2 m Výška: 3,3 m Hmotnost prázdného letounu: 3775 kg Max. vzletová hmotnost: 6865 kg Pohonná jednotka: 1 × proudový motor Allison J33-A-35 Tah motoru: 23 kN Výkony Nejvyšší rychlost: 970 km/h Dostup: 14 600 m Dolet: 2050 km Výzbroj 2 × 12,7mm kulomet Browning M3 u varianty AT-33. Zásoba střeliva 350 nábojů na hlaveň. Až 907 kg užitečného zatížení či raket a pum na dvou podkřídelních závěsnících. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku T-33 Shooting Star na anglické Wikipedii. Literatura JOHNSON, E. R., 2015. American Military Training Aircraft: Fixed and Rotary Wing Trainers Since 1916. Jefferson, N.C.: McFarland & Company. 838 s. ISBN 978-1-4766-1789-3. Kapitola Lockheed TP/TF-80/T-33 (TO/TV) Shooting Star — 1948, s. 394–401. (anglicky) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lockheed T-33 Shooting Star na Wikimedia Commons Galerie Lockheed T-33 Shooting Star na Wikimedia Commons Fotogalerie T-33 Archivováno 21. 3. 2008 na Wayback Machine.