NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gmina Pustec

Gmina Pustec (alb. Komuna Pustec, mac. Општина Пустец) – gmina położona we wschodniej części Albanii. W latach 1973–2013 gmina nazywała się Komuna Liqenas. Administracyjnie należy do okręgu Korcza w obwodzie Korcza. W 2011 roku populacja gminy wynosiła 8922 osób, 4374 kobiet oraz 4548 mężczyzn, z czego Albańczycy stanowili 0,79% mieszkańców, a Macedończycy 97,02%. Gmina położona jest na południowo-zachodnim brzegu jeziora Prespa. W skład gminy wchodzi trzynaście miejscowości: Pusteci, Diellas, Cerjë, Goricë e Vogël, Goricë e Madhe, Lajthizë, Kallamas, Gollomboç, Zaroshkë. Przypisy
Општина Пустец

Општина Пустец (алб. Bashkia Pustec) је општина у округу Корча у Албанији. Седиште општине је насеље Пустец. Насељена места Општина Пустец обухвата 9 насељених места: Глобочани Горња Горица Доња Горица Зрновско Леска Пустец Туминец Церје Шулин Демографија На попису из 2011. године општина Пустец је имала 3.290 становника, етнички Македонци су чинили 97,02 %, док је Албанаца било 0,79 % од укупног броја становника. Види још Мала Преспа Етнички Македонци у Албанији Референце Спољашње везе Bashkia Pustec (језик: албански)
Pustec

Pustec kommun ( albanska: Bashkia Pustec; makedonska: Општина Пустец , Opshtina Pustets ), tidigare känd som Liqenas Commune ( albanska: Komuna Liqenas) från 1973 till 2013, är en kommun i Korçë prefektur i Albanien. Befolkningen vid folkräkningen 2011 var 3 299, med en yta på 198,68 km 2. Demografi Enligt folkräkningen 2011 var 97% av kommunens invånare etniska makedonier och 96% var ortodoxt kristna. Vänorter Novaci kommun, Nordmakedonien Referenser
Citypark Albania

Der Citypark Albania ist ein Einkaufszentrum in Albanien. Es liegt an der Autobahn Tirana–Durrës SH2 in der Nähe des Ortes Gjokaj, rund zwölf Kilometer vom Stadtzentrum Tiranas entfernt. Der Citypark ist Albaniens größtes Einkaufszentrum mit 98 Geschäften auf einer Verkaufsfläche von 40.600 m², darunter Filialen von Rossmann, Euronics und Intersport sowie ein Mercator-Supermarkt. Angegliedert sind zudem Albaniens einzige künstliche Eisbahn, das Cartoonland und weitere Unterhaltungsbereiche sowie Verpflegungsmöglichkeiten. Das Einkaufszentrum wurde von der AM Group, einer lokalen Baufirma, gebaut. Die Baukosten werden auf insgesamt 80 Millionen Euro geschätzt. Eröffnet wurde es im Dezember 2009. Der Citypark hat eine Entfernung von zwölf Kilometer zum Zentrum von Tirana, 25 Kilometer nach Durrës und acht Kilometer zum Flughafen Tirana. Es besteht eine direkte Ausfahrt an der Nationalstraße. Die Gebäude sind von großen Parkflächen umgeben. Ein Bus verkehrt direkt vom Zentrum von Tirana zum Einkaufszentrum. Dessen Einzugsbereich deckt mit einem Radius von 25 Kilometern bis zu 1,4 Millionen Verbraucher ab. Weblinks Offizielle Website Projektseite des Betreibers Colliers International Einzelnachweise
Citypark Albania

Citypark Albania is a shopping mall in Albania. located along the Durrës – Tirana highway. It is Albania's second-largest shopping centre, with 180 shops, a supermarket, a food court, a hotel, an ice-skating ring, Cartoonland, and other entertainment areas. The shopping center is 12 km away from the centre of Tirana, 8 km from the Kamëz Crossing, and 7.5 km from the Tirana International Airport Mother Teresa. The shopping mall was constructed by AM Group, a local company. The total cost of the investment has been estimated at 80 million euros. Description City Park Albania has attracted the interest of international retailers interested in expanding into the area. Colliers International, a major real estate services firm, secured new retailers such as Euronics, Mercator and Intersport to lease space in Albania's Citypark shopping centre. Other major retailers including Calvin Klein, Lacoste, Cacharel, Toi & Moi, Societta, AltinBas, Primo Emporio, Kolonat,Versace, One2Play and Chicco. The Citypark shopping centre is a large development for Tirana's population. It totals 111,000 square meters of built-up area and 3,000 parking stalls. The Citypark development offers services apart from shopping that include cafés, a hotel with conference high-tech facilities, a concert hall, and other leisure venues for families. References
Fortress of Justinian

Fortress of Justinian (Albanian: Kalaja e Justinianit) or simply known as Tirana Castle (Albanian: Kalaja e Tiranës) is a castle in Tirana, Albania. Its history dates back before 1300 and is a remnant from the Byzantine-era. The fortress is the place where the main east–west and north–south roads crossed, and formed the heart of Tirana. The current fortification has three known towers and it is undergoing a process of restoration, for touristic purposes. Inside the fortified walls of the former fortress, there are many buildings that can be visited, including restaurants, hotels, and cultural institutions. About all that is left of the fortress above ground is a 6-metre (20 ft) high Ottoman-era wall, covered in vines. The recently uncovered wall foundations were incorporated into the pedestrianised Murat Toptani Street, while a mosaic commemorating the 100th Anniversary of Albania's Independence was unveiled near the Albanian Parliament. The Castle of Tirana was declared a monument of culture of first category on 10 June 1973 and the new tracks of walls of Tirana Castle were declared a cultural monument on 15 May 2008. Traditional bazaar In December 2018, a new traditional bazaar was opened inside Tirana Castle with various traditional hand crafts stores and traditional cuisine restaurants. References
Tiranai vár

A tiranai vár vagy Tirana vára (albán Kalaja e Tiranës) bizánci eredetű, 4–6. századi, a 17. században újjáépített, majd a 19. században elpusztult erődítés romja Albánia fővárosában, Tiranában. Az épület nagy része mára elenyészett, csupán északkeleti körbástyájának alapjai és az ahhoz kapcsolódó falak maradványai láthatóak. Északi falszakaszának helyét a Murat Toptani sétányon sorakozó éttermek és kávéházak rekonstruált, várszerű falazata jelzi. Története A 20. századig a helyi hagyomány úgy tartotta, hogy a vár a 17–18. század folyamán épült fel. A 2001-ben és 2008-ban folyt ásatások azonban további falszakaszokat, valamint egy körbástya alapjait tárták fel. Az eredményeket publikáló régészek az építmények korát a Bizánci Birodalom korai időszakáig, a 4. századig vezették vissza. Az erődítést a 6. században I. Iusztinianosz bizánci császár felújíttatta és megerősíttette, és vélhetően azonos volt a Kaiszareiai Prokopiosz által említett Türkanosz erődítéssel. A 17. században, a város 1614-es alapítása után nem sokkal ennek fennmaradt alapjain, a falmaradványok felújításával épült fel Tirana oszmán pasáinak erődítése. A 18–19. századok fordulóján a közeli Krujából ideköltöző földesúri család, a Toptanik vették birtokba a várat, és itt alakították ki szerájukat. 1832-ben több más albániai várral együtt a tiranai erődítést is lerombolták az oszmán hatóságok. A 20. században az albán nemzetgyűlés épülete, majd I. Zogu albán király uralkodói rezidenciája épült fel az egykori vár helyén. A feltárt falak és alapok a tiranai várnak csak egy részét tették ismertté, pontos kiterjedése nem ismert, de feltételezik, hogy a többi albániai síksági erődítéshez hasonlóan valószínűleg négyszög alaprajzú vár kelet–nyugati irányban elnyúlva 200×160 méteres területet foglalhatott el. Déli fala a Lana folyóval párhuzamosan futhatott, a ma ismert romok pedig az északkeleti sarokhoz tartozhattak. Az oszmán kori északi fal és kapujai az 1930-as években még sértetlenül álltak, ez nagyjából a mai Murat Toptani sétány vonalával esett egybe, helyén ma éttermek és bárok várfalszerű homlokzata húzódik. Az 1950-es években a nemzetgyűlés épületével szemközti kis állatkertben még szintén álltak a keleti fal egyes részei. Ezeknek a falaknak a nagy része a 20. század közepe után elpusztult, építkezések áldozatává vált, egyedül a 2008-as ásatásokon napvilágra került északkeleti körbástya és az ahhoz csatlakozó rövidebb falszakaszok maradványai láthatók. Jegyzetek Források ↑ Bakiu 2014: Gazmend A. Bakiu: Tirana e vjetër: Një histori e ilustruar. bot. i dytë, i plotësuar. Tiranë: Mediaprint. 2014. ISBN 9789928081018 ↑ Dienes 2017: Dienes Tibor: Albánia: Útikönyv. 4. kiadás. Budapest: Hibernia. [2017]. = Varázslatos Tájak, ISBN 9789637617638 ↑ Gilkes 2013: Oliver Gilkes: Albania: An archaeological guide. London; New York: I. B. Tauris. 2013. ISBN 9781780760698
Fortezza di Giustiniano

La Fortezza di Giustiniano (in albanese Kalaja e Justinianit), nota anche come Castello di Tirana (in albanese Kalaja e Tiranës) è un castello che si trova a Tirana. La sua storia è antecedente al XIV secolo e risale all'epoca bizantina quando la fortezza era il luogo in cui si incrociavano le principali strade da est a ovest e da nord a sud e rappresentava il centro di Tirana. Oggi ciò che resta della fortezza è un muro alto 6 metri di epoca ottomana, coperto di viti, e tre torri in fase di restauro. Dal dicembre 2018 all'interno delle mura fortificate si può visitare un bazar in cui si sono presenti molti negozi di artigianato, oltre a gallerie d’arte e ristoranti di cucina tradizionale. La Fortezza di Giustiniano è stato dichiarata monumento culturale di prima categoria il 10 giugno 1973. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fortezza di Giustiniano
Крепость Юстиниана

Крепость Юстиниана (алб. Kalaja e Justinianit) — руины средневековой крепости, расположенной в албанской столице Тиране. Памятник культуры Албании. История Крепость была построена по приказу византийского императора Юстиниана I в 520 году и восстановлена османским наместником Ахмед-пашой Топтани в XVIII веке. В данный момент развалены крепости являются достопримечательностью города и привлекают многих туристов. Внутри крепостных стен расположены отели, рестораны и другие культурные и развлекательные сооружения. См. также Список крепостей Албании Примечания Ссылки Крепость Юстиниана
Рикавачко језеро

Рикавачко језеро се налази у Црној Гори, на планини Жијово, близу границе са Албанијом. Вода из језера понире у ријеке Цијевну и Рибницу. Павле Ровински је споменуо ово језеро. Записао је да је у народном предању звијезда падалица сматрана огњеним змајем или вампиром или ђаволом посебне врсте, који живи у неком језеру у пустом мјесту. Такво је језеро Рикавац у Кучима, на граници са Гусињем. У Бару постоји ријека сличног назива, Рикавац, а народ је вјеровао да ђаво риче. Референце Литература
Mešita Parrucë

Mešita Parrucë (albánsky: Xhamia e Parrucës) je nejmladší mešita ve městě Skadar v Albánii. Jedná se o rekonstrukci mešity, která byla původně postavena v roce 1937. Historie Originální mešita Parrucë byla postavena v roce 1937 a následně zdemolována 23. března 1967 komunistickým režimem. Rekonstrukce byla dokončena v roce 2006 v osmanském stylu a financoval ji Haxhi Sait Jakup Fishta. Mešita byla znovu otevřena přesně 40 let po její demolici, tedy 23. března 2007. Interiér je dekorován barevnými malbami. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Parrucë Mosque na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mešita Parrucë na Wikimedia Commons
Parruca-Moschee

Die Parruca-Moschee (albanisch Xhamia e Parrucës) ist eine rekonstruierte Moschee in der nordalbanischen Stadt Shkodra. Sie steht in der Innenstadt am Parruca-Platz in der Nähe des Rathauses und ist das zweitgrößte islamische Gotteshaus von Shkodra. Architektur Die Parruca-Moschee hat zwei etwa 40 Meter hohe Minarette, die bei der Nordwestwand des Hauptgebäudes an den jeweiligen Ecken im Norden und Westen stehen. Das Hauptgebäude selber hat einen quadratischen Grundriss mit 15 Metern Seitenlänge. Nach Südwesten, Südosten und Nordosten schließt sich dem Hauptgebäude je ein Portikus an, der von mit Kapitellen geschmückten Säulen getragen wird. Die Arkatur der Portiken zeichnet sich durch überhöhte Spitzbögen aus. Der Tambour zwischen quadratischem Baukörper und Kuppel ist ebenfalls quadratisch und wird auf allen Seiten von Halbkuppeln begrenzt. Unterhalb und oberhalb der Kuppeln befinden sich je drei giebelbogige Fenster, womit 24 kleine Fenster den Innenraum erhellen. Die Hauptkuppel selber hat einen Durchmesser von drei Metern und ist zwei Meter hoch. Sie wird von vier Rundbögen und vier flachen Zwickeln getragen, die wieder auf vier Säulen ruhen. Der Innenraum ist mit hellen Farbmalereien ausgeschmückt. Um die Moschee liegen Rasenflächen, die bis zu den Gehsteigen der umliegenden Straßen reichen. Geschichte An der Stelle standen bereits zwei Vorgängerbauten. Der erste Bau wurde in der spät-osmanischen Zeit im 18. Jahrhundert errichtet und war von der lokalen Familie Juka gestiftet worden. Die damalige Alte Parruca-Moschee hatte ein Minarett und bestand aus einem viereckigen Gebetshaus mit Walmdach. Mufti Salih Efendi (1891–1978) war schließlich Initiator des zweiten Vorgängerbaus, der größer und aufwendiger als die vorige Moschee werden sollte. Während seiner Amtszeit als Mufti der Stadt – die genauen Jahre sind unbekannt – wurde er von der albanischen Regierung und privaten Spendern unterstützt, um mit dem Neubau zu beginnen. Sadi Pashallari wurde als Ingenieur engagiert, für die Verzierung der Innenwände wurden italienische Meister beauftragt und die Holzeinrichtungen fertigten erfahrene Brüder an, die aus der Shkodraner Schreinerfamilie der Karini stammen. Shefqet Kraja, ein berühmter Kalligraf seiner Zeit, verzierte die beiden knapp 40 Meter hohen Minarette und den Mihrāb. Die Neue Parruca-Moschee – wie sie nun genannt wurde – war in ganz Albanien für ihre farbenreichen und aufwändig erstellten Ornamenten, sogenannten Arabesken, bekannt. 1967 jedoch wurde dieser Bau im Rahmen der kommunistischen Atheismus-Kampagne abgerissen. Muslimen und Christen wurde jegliche Religionsausübung verfassungsrechtlich verboten und viele historische Gotteshäuser fielen dieser Politik Enver Hoxhas zum Opfer, so auch die Neue Parruca-Moschee. 2006 wurde mit der Wiedererrichtung des zweiten historischen Vorgängers begonnen. Genau 40 Jahre nach Zerstörung der alten Moschee weihte man das neue Gebäude am 23. März 2007 ein. Weblinks Einzelnachweise
Parrucë Mosque

The Parrucë Mosque (Albanian: Xhamia e Parrucës) is a mosque in Shkodër City, Shkodër County, Albania. An original mosque was constructed in 1937, destroyed in 1967, and was rebuilt in a similar style in 2006. History The original Parruca Mosque was constructed in 1937 and destroyed, alongside other houses of worship during the Communist rule of Enver Hoxha, on March 23, 1967. The Parruce mosque itself replaced an older, smaler, more traditional and historic mosque from Ottoman times. The recononstruction was completed in 2006 in the original Ottoman style with funding from Haxhi Sait Jakup Fishta. Exactly 40 years after the destruction of the old mosque, the Parruca Mosque was consecrated on March 23, 2007. The interior is decorated with bright colour paintings. See also Islam in Albania List of mosques in Albania References External links Media related to Parruce Mosque at Wikimedia Commons
Moschea Parrucë

La moschea Parrucë (in lingua albanese: Xhamia e Parrucës) è l'ultima, in ordine di tempo, ad essere stata costruita nella città albanese di Scutari. Storia Sorta per sostituire una precedente moschea sita nello stesso luogo, e abbattuta dal regime comunista il 23 marzo 1967, la moschea Parrucë, costruita in stile ottomano, viene completata nel 2006 grazie al contributo di Haxhi Sait Jakup Fishta. A quarant'anni esatti dalla distruzione della vecchia moschea, il 23 marzo 2007 la Parrucë viene infine consacrata. Voci correlate Architettura islamica Arte islamica Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su moschea Parrucë
Коман (водноелектрическа каскада)

Коман е водноелектрическа каскада в Северна Албания със стъпаловиден язовир, изграден по течението на река Дрин, в региона Дукагин. ВЕЦ-ът е завършен през 1986 година и има четири турбини френско производство с номинален капацитет от 150 MW всяка и с обща инсталираната мощност до 600 MW. Язовирът и ВЕЦ-ът носят името си по близкото село Коман. Язовирните стени са каменонасипни с бетон от външния слой. Най-високата язовирна стена е 115 метра, като за изграждането на хидротехническото съоръжение са отишли 600 000 кубически метра материал и язовира обхваща дванадесет квадратни километра. Нивото на водата е средно на 170 м над морското равнище. Източници
Koman Hydroelectric Power Station

The Koman Hydroelectric Power Station (Albanian: Hidrocentrali i Komanit) is a large hydroelectric power station (HPP), for which a dam on the Drin River was built. The dam is near the settlement of Koman, northern Albania. It is the second of three dams of the Drin River cascade; the Fierza Hydroelectric Power Station upstream, and the Vau i Dejës Hydroelectric Power Station downstream. The dam, 130m tall, was completed in 1985 and the reservoir was filled with water at full capacity in 1986. Completed in 1986, the power station consists of four turbines of French origin with a nominal capacity of 150 MW each, totalling the installed capacity to 600 MW. See also Koman and Fierza Reservoirs Ferry List of power stations in Albania References
Central hidroeléctrica de Koman

La central hidroeléctrica de Koman es una gran central hidroeléctrica, para la cual se construyó una presa en el río Drin. La presa está cerca del asentamiento de Koman, en el norte de Albania. Es la segunda de tres presas en el río Drin; la Central hidroeléctrica de Fierza aguas arriba, y la Central hidroeléctrica de Vau i Dejës aguas abajo. La presa, de 130 m de altura, se completó en 1985 y el embalse se terminó de llenar de agua en 1986.​ Terminada en 1986, la central consta de cuatro turbinas Francis con una capacidad nominal de 150 MW cada una, con un total de 600 MW.​ Referencias
ГЭС Комани

ГЭС Комани (алб. HEC Koman) — гидроэлектростанция в северной Албании, выше села Комани. Является второй и самой мощной в Дринском каскаде на реке Дрин. Собственник и экспулатирующая организация — Албанская энергетическая корпорация (КЕШ). Строительство начато в 1980 году. Первая турбина введёна в строй в 1985 году, вторая — в 1986 году. Электростанция была введена в эксплуатацию на полную мощность в 1988 году. ГЭС Комани построена по проекту албанских инженеров. В строительстве было задействовано около 12 тысяч рабочих, инженеров и специалистов. Плотина — каменно-набросная с бетонным экраном. Высота плотины — 115,5 м, отметка уровня гребня — 179 м над уровнем моря. Длина плотины по гребню — 290 м. Её объём — 5 млн м³. Плотина образует водохранилище Комани объёмом 500 млн м³ (0,5 км³). Полезный объём — 188 млн м³ (0,188 км³). Максимальный уровень — 175,5 м над уровнем моря, нормальный подпорный уровень — 170 м над уровнем моря, минимальный уровень — 160 м над уровнем моря. Водохранилище является судоходным и популярно у туристов. Наполнение начато в 1985 году. Площадь водосбора — 12 850 км². Среднегодовой расход воды — 289 м³/с. Пропуск воды через два туннельных водосброса производительностью 1800 и 1600 м³/с. Суммарная пропускная способность водосбросов при уровне воды 176 м над уровнем моря — 3400 м³/с. Расчётный напор — 96 м. Номинальный расход воды — 184 м³/с. Установлены 4 агрегата французской компании Alstom с вертикальными турбинами Френсиса мощностью 156 МВт каждая и 3-х фазными синхронными генераторами напряжением 13,8 кВ мощностью 150 МВт и полной мощностью 170 МВ·А. Установлены электрические повысительные трансформаторы 13,8/242 кВ. Установленная мощность — 600 МВт, годовая выработка электроэнергии — 1800 млн кВт⋅ч, это составляет примерно 45% производства Дринского каскада. Построены 4 линии электропередачи (ЛЭП) напряжением 220 кВ: двойная Комани — Тирана, Фиерза — Комани, Комани — Вау-и-Дейес. Примечания
Hidrocentrali Enver Hoxha

Hidrocentrali Enver Hoxha är ett vattenkraftverk i Albanien. Det ligger i prefekturen Qarku i Shkodrës, i den norra delen av landet, 90 km norr om huvudstaden Tirana. Hidrocentrali Enver Hoxha ligger 82 meter över havet. Det ligger vid sjön Liqeni i Komanit. Terrängen runt Hidrocentrali Enver Hoxha är kuperad åt sydost, men åt nordväst är den bergig. Hidrocentrali Enver Hoxha ligger nere i en dal. Runt Hidrocentrali Enver Hoxha är det ganska glesbefolkat, med 27 invånare per kvadratkilometer.. I omgivningarna runt Hidrocentrali Enver Hoxha växer i huvudsak blandskog. Kommentarer Källor
ГЕС Коман

ГЕС Коман — гідроелектростанція в Албанії на річці Дрин, станом на 2017 рік перша за потужністю ГЕС в країні. Розташована між електростанціями Фіерза (вище по течії) та Вау-і-Дежес. Спорудження греблі велось з 1979 року, а першу електроенергію звідси отримали у 1985-му. Дрин перегороджено кам'яно-накидною греблею із максимальною висотою 133 метри, що забезпечує напір 96 метрів. Створене греблею штучне озеро, витягнуте у гірській ущелині, має площу поверхні 12 км2 та об'єм 450 м3. Машинний зал знаходиться майже за 300 метрів від греблі та дещо зміщений по відношенню до природного русла річки, що зумовило потребу відвідного каналу довжиною до 0,5 км. Зал обладнаний чотирма гідроагрегатами із турбінами типу Френсіс потужністю по 150 МВт. Основне обладнання для ГЕС має французьке походження — турбіни Neyrpic та гідрогенератори Alstom. Див. також Список найбільших електростанцій світу Примітки
Посольство України в Албанії

Посольство України в Албанії — дипломатична місія України в Республіці Албанія, знаходиться в Тирані. Завдання посольства Основне завдання Посольства України в Тирані — представляти інтереси України, сприяти розвиткові політичних, економічних, культурних, наукових та інших зв'язків, а також захищати права та інтереси громадян і юридичних осіб України, які перебувають на території Албанії. Посольство сприяє розвиткові міждержавних відносин між Україною і Албанії на всіх рівнях, з метою забезпечення гармонійного розвитку взаємних відносин, а також співробітництва з питань, що становлять взаємний інтерес. Посольство виконує також консульські функції. Історія дипломатичних відносин Після проголошення незалежності Україною 24 серпня 1991 року Албанія визнала Україну 4 січня 1992 року. 13 січня 1992 року між Україною та Албанією було встановлено дипломатичні відносини. 2 вересня 2020 року перший посол України в Албанії з резиденцією в Тирані Володимир Шкуров почав свою роботу. Президент Албанії Ілір Мета прийняв українського посла, зазначивши, що відкриття посольства — це історична подія. 7 березня 2022 року міська рада Тирани перейменувала вулицю, де стоять посольства України та Росії, на вулицю Вільної України на знак підтримки українського опору російському вторгненню. Це було зроблено на наступний день після знищення російським обстрілом почесного консульства Албанії в Харкові. Керівники дипломатичної місії Сергєєв Юрій Анатолійович (1999—2000), з резиденцією в Афінах. Кальник Віктор Мартинович (2002—2005) Цибух Валерій Іванович (2006—2010) Шкуров Володимир Анатолійович (2010—2012) Побережний Володимир Іонович (2012—2015) Шкуров Володимир Анатолійович (з 2020)., з резиденцією в Тирані. Див. також Українсько-албанські відносини Український дипломатичний корпус Список дипломатичних місій України Посольство Албанії в Україні Примітки
Assemblea de la República d'Albània

L'Assemblea de la República d'Albània (albanès Kuvendi i Shqipërisë) abans anomenada Parlament Popular (Kuvendi Popullor) és el parlament unicambral d'Albània. Compta amb 140 diputats, elegits per un mandat de quatre anys, havent-se celebrat les últimes eleccions el 2009. 100 són elegits directament en circumscripcions uninominals amb un nombre aproximadament igual de votants. 40 són elegits de llistes amb diversos nom dels partits o les coalicions de partits polítics segons la seva classificació. El nombre total de diputats d'un partit o una coalició de les parts serà, fins al punt més aproximat possible, proporcional als vots vàlids guanyat per ells a escala nacional en la primera ronda de les eleccions. Els partits que rebin menys de 2,5% dels vots i les coalicions de partits que rebin menys del 4% dels vots vàlids a escala nacional en la primera ronda de les eleccions no es beneficien de les llistes múltiples respectives. El president de la cambra és elegit pel Parlament. Diputats que presideixen la sessió inaugural Enllaços externs Assemblea de la República d'Albània - Lloc web oficial (albanès)