NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Музей Скандербега

Музей Скандербега (алб. Muzeu Kombëtar Gjergj Kastrioti Skënderbeu) — этнографический музей в Албании, посвященный национальному герою страны — Скандербегу. История Музей находится внутри замка Круя — отреставрированной крепости эпохи Османской империи. Замок расположен на высоте 557 метров над уровнем моря. Он выдержал три крупных осады турок в 1450, 1466 и 1467 годах, но не был захвачен врагом. Неприступность этой цитадели помогла Георгию Кастриоти (Скандербегу) защитить Албанию от вторжения Османской империи на протяжении более двух десятилетий. Идею строительства музея в сентябре 1976 года предложил профессор Алекс Буда. Здание музея было разработано албанскими архитекторами Pirro Vaso и Pranvera Hoxha — дочерью Энвера Ходжи. Подготовительные работы в Круя началась в сентябре 1978 года, торжественное его открытие состоялось 1 ноября 1982 года с участием членов политбюро Албанской партии труда. Деятельность В настоящее время этот замок и размещенный в нем музей — центр туризма в Албании и источник вдохновения для албанцев. В музее собраны предметы, датируемые временами Скандербега. Экспонаты расположены в хронологическом порядке жизни албанского героя. Здесь представлены сохранившиеся его личные вещи, включая точную копию знаменитого шлема с козлиной головой, оригинал которого экспонируется в Музее истории искусств в Вене. Открыт для посещения с мая по сентябрь включительно; с 09:00 до 13:00 и с 15:00 до 18:00 ежедневно, кроме понедельника. Стоимость билета — 200 албанских лек. См. также Круя (крепость) Восстание Скандербега История Албании Примечания Ссылки Сайт музея (алб.) Skanderbeg Museum (Muzeu Kombetar Gj. Kastriot Skenderbeu) (англ.)
Muzeu Kombëtar Gjergj Kastrioti-Skënderbeu

Muzeu Kombëtar Gjergj Kastrioti-Skënderbeu, Nationalmuseet ”Gjergj Kastrioti-Skënderbeu”, ligger i Kruja och är en av Albaniens mest välbesökta museer. Det invigdes den 1 november 1982 i Krujas slott och dess arkitekter är Pirro Vaso och Pranvera Hoxha. Museets utställningshallar är delad i kronologisk ordning. I museet utställs historiska föremål, dokument, bibliografier, med mera. Museet är byggt på det berömda slottet i Kruja, det som en gång i tiden har varit huvudstad för den arberiska staten, Arberien. Osmanerna led stora förluster, tre gånger i rad, i sina försök att inta slottet, men det föll vid fjärde försöket. Museet visar upp Skanderbegs konsuls kontor, bibliotek, prinsarnas sal, med mera, i flera utställningshallar. Källor Rreth Nesh – Muzeumet Krujë, museets officiella webbplats (på albanska).
Музей Скандербега

Музей Скандербега (алб. Muzeu Kombëtar Gjergj Kastrioti Skënderbeu) — етнографічний музей в Албанії, присвячений національному герою країни — Скандербегу. Історія Музей знаходиться всередині замку міста Круя — відреставрованої фортеці епохи Османської імперії. Замок розташований на висоті 557 метрів над рівнем моря. Він витримав три великі облоги турків у 1450, 1466 і 1467 роках, але не був захоплений ворогом. Неприступність цієї цитаделі допомогла Скандербегу захищати Албанію від вторгнення Османської імперії протягом двох десятиліть. Ідею будівництва музею у вересні 1976 року запропонував професор Алекс Буда. Будівля музею була розроблена албанськими архітекторами Pirro Vaso і Pranvera Hoxha — дочкою Енвера Ходжі. Підготовчі роботи почалася у вересні 1978 року, урочисте його відкриття відбулося 1 листопада 1982 року за участю членів політбюро Албанської партії праці. Діяльність Замок і розміщений у ньому музей — центр туризму в Албанії і джерело натхнення для албанців. У музеї зібрані предмети, що датуються епохою Скандербега. Експонати розташовані в хронологічному порядку життя албанського героя. Представлені його особисті речі, точна копія знаменитого шолома з цапиною головою, оригінал якого експонується в Музеї історії мистецтв у Відні. Відкритий для відвідування з травня по вересень включно; з 09:00 до 13:00 та з 15:00 до 18:00 щодня, окрім понеділка. Вартість квитка — 200 албанських лек. Див. також Історія Албанії Примітки Посилання Офіційний сайт (алб.)(алб.) Skanderbeg Museum (Muzeu Kombetar Gj. Kastriot Skenderbeu) (англ.)(англ.)
Lëkurësi Castle

Lëkurësi Castle (Albanian: Kalaja e Lëkurësit) is a ruined Ottoman Turkish castle near Sarandë, southern Albania. The castle is on a strategic hill point overlooking the town of Sarandë, southeast of the town centre. From here one can control the whole town as well as the islands of Ksamil. Description The Lëkurësi castle is located around 1 km southeast of Saranda. It is almost square in shape, and has two round towers at opposite corners, where its loopholes are also found. The best preserved parts of the castle are its southern and eastern sides. The castle offers control over Saranda, Butrint and the Straits of Corfu. History Lëkurësi Castle was built in 1537 by Sultan Suleiman the Magnificent of the Ottoman Empire. It was built in order to defend against the Venetians. It held a garrison of 220 soldiers as well. The region traditionally belonged to the southern part of the region of Himara. At the end of the 18th century, the castle was attacked by Ali Pasha of Ioannina and the surrounding habitation raided. On the western slope of the hill there was a village named Lëkurës until the 19th century. It seems that it had a larger population than Saranda. Between 28 February and 4 March 1878 the castle and the nearby lands were the sight of an Albanian-Greek conflict when Greek rebels led by Georgios Stephanou engaged with Albanian locals in the village of Lëkurës, Saranda, Karalibej and Gjashtë. The fighting culminated in a siege of the castle where the retreating Greeks had taken refuge. The siege ended in a victory for the Albanians, ending the Greek revolt. Gallery See also Saranda List of castles in Albania Tourism in Albania Albanian Riviera History of Albania References
Château de Lëkurësi

Le château de Lëkurësi (en albanais : Kalaja e Lëkurësit) est un château en ruine situé dans le village de Lëkurësi (sq), près de Saranda, dans le sud de l'Albanie. Le château se trouve sur un point stratégique surplombant la ville de Saranda, au sud-est du centre-ville. De là, on peut contrôler toute la ville ainsi que les îles de Ksamil. Histoire Le château de Lëkurësi est construit en 1537 par le sultan Soliman le Magnifique de l'Empire ottoman afin de se défendre contre les Vénitiens. Il abritait une garnison de 220 soldats. La région appartenait traditionnellement à la partie sud de la région d'Himara. À la fin du XVIIIe siècle, le château est attaqué par Ali Pacha de Ioannina et les habitations environnantes sont pillées. Voir également Saranda Liste des châteaux d'Albanie Riviera albanaise Histoire de l'Albanie Galerie Notes et références Liens externes Portail des châteaux Portail de l’Albanie
Lëkurësi vár

A lëkurësi vár vagy Lëkurës vára (albán kalaja e Lëkurësit) egy középkori eredetű vár alapjain a 18. század végén emelt, mára részben átépített erődítés Délnyugat-Albániában, Vlora megyében, a Saranda Lëkurës nevű városrésze fölötti dombon, a Gjashtai-hágó (Qafa e Gjashtës) déli oldalán. Története A történészek feltételezése szerint már I. Szulejmán építtetett itt egy erődítést 1537-ben, amikor a velencei uralom alatt álló Korfu szigetét ostromolta meg az oszmán sereg. Annyi bizonyos, hogy a hágó stratégiai szempontból kiváló helyszínül adódhatott, a dombtetőről ugyanis nem csak a Sarandai-öböl kikötőjét, Korfu szigetét és a Korfui-szorost, de a Butrinti-tavat és a Butrint–Saranda közötti utat is ellenőrizni lehetett. Régészeti feltárások alapján tudni lehet, hogy a középkor évszázadaiban valóban volt egy kisebb település a dombtetőn, lakóházak és egy kisebb templom alapjai is előkerültek. Felteszik, hogy eredetileg ez a település volt maga Lëkurës, a domb lábánál fekvő mai városnegyed ugyanis csak a 19. század utolsó harmadában alakult ki. A feltételezett 16. századi vár alapjain a 18. század végén Ali Tepeleni, a Portától függetlenedett dél-albániai hadúr épített egy erődöt, amely mintegy kétszáz katona helyőrségeként a 20. századig funkcionált, a kommunizmus évtizedeiben pedig laktanyaként működött. Az 1897-es görög–török háború során a vár körüli falut lakói elhagyták. 1970-ben a lëkurësi vár műemléki védelmet kapott, a rendszerváltás után, 1994–1995-ben azonban panorámateraszos étteremmé és bárrá alakították át az épületet. Az étkezési lehetőség mellett a vár gyakran helyszíne koncerteknek és egyéb szabadtéri programoknak. Leírása A vár épületét az 1990-es évekbeli felújítás során részben átépítették. Különösen a várudvar szenvedett el nagyobb átalakítást, térkővel burkolt teraszokat alakítottak ki a vár teljes területén, az északi oldalra pedig egy éttermet építettek. A vár külső megjelenésében azonban megőrizte eredetiségét: a déli és keleti fal, a délkeleti bástya az épület eredeti szerkezeti elemei. A másik két falat rekonstruálták, illetve az északnyugati tornyon oda nem illő mellvédet alakítottak ki. A vár maga közel négyzet alaprajzú, a tornyokat nem számítva falainak külső oldalai egy 42×44 méteres területet zárnak közre. A kőből épült falak 6,70–7 méter magasak, szélességük eléri a 2 métert. Az eredeti délkeleti torony szintén 7 méter magas. A várkapu a keleti oldalról nyílik, tőle jobbra, még a vár területén kívül egy késő bizánci kori templomot tártak fel, 17–18. századi freskókkal. Az ásatások alapján feltehető, hogy a vár 18. századi építésekor a templom már romos volt, a keleti várfalat ugyanis a főhajón keresztbeépítették. Források Dienes Tibor: Albánia: Útikönyv. Budapest: Hibernia. [2005]. 77. o. = Varázslatos Tájak, ISBN 9638646713 Oliver Gilkes: Albania: An archaeological guide. London; New York: I. B. Tauris. 2013. 258–259. o. ISBN 9781780760698 Limos Didani: Kalaja e Lëkurësit. sarandaweb.net
Ethnographic Museum of Berat

The Ethnographic Museum of Berat (Albanian: Muzeu Etnografik i Beratit) is an ethnographic museum in Berat, Albania. It opened in 1979 and contains a range of everyday objects from throughout Berat's history. The museum contains original furniture and a number of household objects, wooden cases, wall-closets, as well as chimneys and a well. Near the well is an olive press, wool press and many large ceramic dishes, from the historical domestic culture of Berat's citizens. The ground floor has a hall with a model of a medieval street with traditional shops on both sides and on the second floor has an archive, loom, village sitting room, kitchen and sitting room. References
Muzeum Etnograficzne w Beracie

Muzeum Etnograficzne w Beracie (alb. Muzeu Kombëtar Etnografik i Beratit) – muzeum etnograficzne w Beracie w środkowej Albanii. Muzeum mieści się w XVIII-wiecznej dwupiętrowej willi. Ekspozycje na pierwszym piętrze poświęcone są tradycyjnym strojom i narzędziom używanym przez jubilerów i tkaczy. Na górnym poziomie natomiast odtworzone są tradycyjne pokoje gościnne, kuchnie i sypialnie. Zbiory muzeum obejmują ponad 1000 eksponatów reprezentujących tradycję i kulturę regionu. Przypisy Bibliografia Richard Plunkett: Lonely Planet Western Balkans. Wyd. 1. Londyn: Lonely Planet, marzec 2006. ISBN 978-1741046106. (ang.).
Успение Богородично (Елбасан)

„Успение Богородично“ (на албански: Kisha e Shën Mërisë) е православна църква в град Елбасан, Албания. В 1963 година църквата е обявена за културен паметник на Албания под № 50. Местоположение Църквата е разположена в рамките на средновековната Елбасанска крепост, в северната ѝ част. История Изграждането на храма започва в 1486 година, но първата служба е извършена в 1556 година. Според записките на семейната кондика Делиана църквата изгаря в 1818 година. От датировката на външната страна на апсидата се разбира, че е възстановена в 1833 година. В храма служат Фан Ноли, Висарион Джувани и други видни албански национални дейци. От 1993 година църквата е в ръцете на разколническа националистическа групировка, начело с Никола Марку, която не признава каноничното управление на Албанската православна църква, което според нея е под силно гръцко влияние. Описание Църквата е изцяло каменна, трикорабна базилика с полусферичен таван. На запад има притвор с женска църква над него. На изток има три апсиди, като централната е с внушителни размери. От запад, юг и север има открит трем на каменни арки. Камбанарията е по-късна, което се вижда от архитектурния стил и от материала – червена тухла. Зад апсидата е гробът на Констандин Кристофориди. Иконостасът на храма е дело на видните дебърски майстори от рода Филипови – братята Васил Аврамов и Филип Аврамов. Работата по иконостаса продължава 10 години от 1849 до 1859. Иконите на иконостаса и царските двери са дело на българските майстори Михаил (Анагност) и синът му Димитър Михайлов (1826 – 1828) от град Самарина. Михаил е автор на престолните икони „Свети Георги“, „Свети Никола“, „Богородица Царица с Христос“, „Исус Христос“, „Свети Йоан Предтеча“ и изписаването на царските двери, както и на другите икони от иконостаса, някои от които датирани 1828 година. В 2008 година църквата и иконостасът са реставрирани. Бележки
Marienkirche (Elbasan)

Die Marienkirche (albanisch Kisha e Shën Mërisë) ist eine während der osmanischen Zeit errichtete orthodoxe Kirche – manchmal auch als Kathedrale bezeichnet – in der zentralalbanischen Stadt Elbasan aus dem 19. Jahrhundert. Sie liegt in einem Hof im nördlichen Bereich der auch Burg genannten Altstadt von Elbasan. Eine Inschrift verzeichnet 1833 als Baujahr. Die Kirche wurde als Ersatz für eine im Jahr 1818 abgebrannten Bau erstellt. Dieser stammt je nach Quelle aus dem 17. Jahrhundert oder aus dem 15. bis 16. Jahrhundert. Mit dem Bau der Kirche soll nach dieser Quelle im Jahr 1486 begonnen worden sein; der erste Gottesdienst sei aber erst im Jahr 1556 abgehalten worden. Es handelt sich um einen flachen dreischiffigen Bau, dessen Kuppel unter dem Dach versteckt ist. Die Kirche hatte eine aufwändige Ikonostase und weitere reichhaltige Holzschnitzarbeiten. Es finden sich auch detaillierte Steinmetzarbeiten. Auf Nord- und Südseite erstrecken sich Säulenarkaden. Die Malerarbeiten in der Kuppel stammen von 1859; an der Ikonostase wurde zehn Jahre lang gearbeitet. Der Glockenturm wurde aus rotem Backstein erbaut. Berühmte Priester, die in dieser Kirche tätig gewesen waren, sind unter anderen Fan Noli und Visarion Xhuvani. Die Kommunisten wollten in der nicht zugänglichen Kirche ein Museum für orthodoxe Kirchenkunst einrichten. 1963 ist die Kirche zum nationalen Kulturdenkmal erklärt worden. Die Kirche wird seit den 1990er Jahren von einer radikalen albanisch-nationalistischen Splittergruppe der autokephalen albanisch-orthodoxen Kirche betrieben, welche den – finanziell bedingt – starken griechisch-orthodoxen Einfluss über die albanisch-orthodoxe Kirche nicht anerkennen will. 2008 finanzierte die albanische Regierung die Renovierung der Kirche. Kritisiert wird, dass während die Regierung den Wiederaufbau der Marienkirche übernahm, der Wiederaufbau der Königsmoschee, die damals nicht einmal ein Minarett besaß, der türkischen Regierung – dem Türkischen Präsidium für Zusammenarbeit und Koordinierung des Ministerpräsidentenamtes der Republik Türkei (T.C. Başbakanlık Türk İşbirliği ve Koordinasyon Ajansı Başkanlığı) kurz TİKA – überlassen wurde. Weblinks Institut für Kulturmonumente: Präsentation der Kirche (albanisch) Einzelnachweise
St. Mary's Church, Elbasan

The St. Mary's Church (Albanian: Kisha e Shën Mërisë) is an Albanian Orthodox church and monastery in Elbasan, Albania. It became a Cultural Monument of Albania in 1963. The church's building started in 1483 in the Vlach neighborhood, but it ended almost a century later: the church had its first religious services only in 1556. It was built entirely in stone in a completely particular way, with stones carved in the shape of a cross, which can still be seen today. The church was frescoed by Onufri and restored by David Selenica. In the 18th century, it was entirely burned by a fire, so it was rebuilt at the beginning of the 19th century. Some of the most famous preachers in the church have been Fan Noli and Visarion Xhuvani. In the 1990s, the church became the seat of a split faction of the Orthodox Autocephalous Church of Albania. In 2008 the Albanian government financed reconstruction of the church. References
Chiesa di Santa Maria (Elbasan)

La chiesa di Santa Maria (in albanese kisha e Shën Mërisë), nota anche come chiesa della Dormizione di Santa Maria (in albanese kisha Fjetja e Shën Mërisë), è una chiesa ortodossa di Elbasan, sita all'interno del castello, rivendicata dalla Chiesa ortodossa autocefala albanese ma de facto amministrata dall'autoproclamata Chiesa ortodossa autocefala nazionale albanese indipendente dal 1996. Dal 1963 è tutelata dal governo albanese come monumento culturale di prima categoria. La chiesa è spesso menzionata come esempio di armonia interreligiosa, vista la convivenza con la vicina moschea del Re e con la chiesa cattolica di San Pietro. Storia Una chiesa all'interno del castello di Elbasan era già presente nel 1656-1661 e fu costruita (o ricostruita) secondo la tradizione durante il dominio ottomano della città, quindi posteriormente al 1466, sopra ad un pre-esistente cimitero. Sempre secondo la tradizione le autorità ottomane autorizzarono la costruzione della chiesa ma imposero che il suo tetto non superasse l'altezza del minareto della vicina moschea del castello. La chiesa originaria fu distrutta da un incendio che, secondo l'archivio della famiglia di Thoma Deliana, sarebbe avvenuto nel 1818 e fu ricostruita tra gennaio e maggio 1833 su iniziativa dell'arcivescovo ortodosso di Durazzo Krysanthos Karamalīs. Tra il XVIII e il XX secolo nei pressi della chiesa sorse una scuola greca che divenne uno dei principali luoghi di educazione per gli albanesi e dove si tenne il congresso di Elbasan del 1909. Negli anni '90 la chiesa è divenuta sede della Chiesa ortodossa autocefala nazionale albanese indipendente guidata dal parroco Nikollë Marku, auto-dichiaratasi indipendente dalla Chiesa ortodossa autocefala albanese in contrasto con la nomina dell'arcivescovo greco Anastasio. Nel corso degli anni 2000 Marku, nonostante l'opposizione dell'arcivescovo, ha ottenuto dal governo albanese i fondi per il restauro della chiesa. Descrizione La chiesa, realizzata in pietra, si trova nel perimetro del quartiere sorto nel castello di Elbasan. Ha una pianta basilicale a tre navate ed è dotata di una cupola emisferica, tre absidi sul lato orientale ed un esonartece posto longitudinalmente all'ingresso. Le misure sono di 27,7 × 12,4 metri. All'interno della chiesa è custodita un'iconostasi lignea realizzata nel 1859 dal laboratorio dell'artigiano Pjeter Filini di Debar, con alcune icone sacre attribuite a Mihal Anagnosti. Secondo l'allora Ministro dell'istruzione Thoma Deliana, tale opera d'arte affascinò una delegazione tedesca in visita nel paese nel 1974 al punto che questi ultimi offrirono un milione di dollari per poterla acquistare. L'iconostasi è stata depredata di numerose icone sacre nel corso degli anni. Nel cortile circostante la chiesa è presente la tomba di Kostandin Kristoforidhi, che fu particolarmente attivo nella traduzione di testi sacri in albanese. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa di Santa Maria
All Saints' Church, Himarë

All Saints' Church (Albanian: Kisha e Gjithshenjtorëve, Greek: Ναός Αγιών Πάντων) is an Albanian Orthodox church and Cultural Monument of Albania in Himarë, Vlorë County, Albania. It was built around 1775 at the behest of Kosmos of Aetolia and contains an iconostasis. During the communist period of Albania's history, the church was used as a warehouse for oranges. Description All Saints' Church style is similar to that of churches in Central and Western Macedonia during the 19th century. The walls are made up of rubble stone and plaster. It has a single tiled roof, a timber-roofed basilica with a gallery and three aisles which are divided by two colonnades each consisting of four plastered columns. The central aisle's roof is four-pitched, taller than the other roofs and rests on the colonnades. The other two aisles have lean-to roofs. The approximate dimensions of the church are 15.4 metres by 30.7 metres with an internal height of 9.5 metres. There are different levels within the church due to it being built on sloping ground. History According to legend, Kosmos of Aetolia commissioned the church around 1775. It was built at the entrance to Himare Castle. He reportedly asked residents to build more schools than churches and had a Greek school built near All Saints' Church. A bell tower was built beside the church in 1878. The iconostasis, constructed by a master and delivered in 1826, includes an ornate wooden cross. It was damaged during the communist period of Albania's history when the church was used as a warehouse for oranges. All Saints' Church was declared a Cultural Monument of Albania in 1970 and was restored and reopened in the 1990s under the care of Archbishop Anastas. During the 1990s, the bells in the neighbouring belltower were stolen. In July 2012, on two separate occasions, parts of the iconostasis were stolen but the icons and other historical items in the All Saints' Church went untouched. In 2022, the Himara International Music Festival was held at All Saints' Church. Ana Carla Maza, Matthias Kirschnereit, Rea Veizi and Endri Nini performed at the festival. References
Chiesa di Ognissanti (Himara)

La chiesa di Ognissanti (in albanese Kisha e Gjithë Shenjtorëve; in greco Εκκλησία Αγιών Πάντων?, Ekklīsia Agiōn Pantōn) è una chiesa ortodossa di Himara (Albania), sita nella città vecchia e amministrata dalla Metropolia di Argirocastro della Chiesa ortodossa autocefala albanese. L'edificio è tutelato come monumento culturale dal 1970. Storia Fu costruita intorno al 1775 nei pressi del castello di Himara e secondo la tradizione sarebbe stata tra i luoghi di predicazione di san Cosma d'Etolia, il quale avrebbe chiesto agli abitanti della città di realizzare la chiesa. Secondo la tradizione, l'iconostasi fu donata dalla Metropolia di Giannina nel 1826 e realizzata dagli artigiani di Konitsa. Caduta in disuso sotto il regime socialista, in particolare dopo la proclamazione in costituzione dell'ateismo di Stato nel 1967, la chiesa fu convertita in magazzino. In seguito, fu restaurata e riaperta al culto negli anni 1990. Nel 2012 si sono verificati almeno due tentativi di furto di porzioni dell'iconostasi (definita, tra l'altro, un "esempio di alto artigianato"). Nel 2022 la chiesa ha ospitato il Festival Internazionale della Musica di Himara. Descrizione Si tratta di una basilica in pietra a tre navate dotata di un campanile, posto nella porzione sud-occidentale del sagrato. All'interno della chiesa è custodita un'iconostasi lignea del 1826, realizzata secondo la tradizione dagli artigiani greci di Konitsa. Note
Tomori-Stadion

Das Tomori-Stadion (albanisch Stadiumi Tomori) ist ein Fußballstadion in Berat, Albanien. Es wird hauptsächlich für Fußballspiele verwendet und ist das Heimstadion des FK Tomori Berat. Es bietet theoretisch 14.500 Zuschauern Platz und war damit das drittgrößte Stadion des Landes bei der Erbauung. Bei der Eröffnung am 15. Mai 1985, als Tomori Berat gegen die Nationalmannschaft gewann, befanden sich 16.500 Zuschauer im Stadion. Zwischenzeitlich ist das Stadion – auch aufgrund ausbleibender Erfolge bei FK Tomori Berat – in einem recht verfallen Zustand und wird kaum genutzt. Weblinks Einzelnachweise
Estadio Tomori

El Estadio Tomori (en albanés: Stadiumi Tomori) es un estadio multiusos ubicado en la ciudad de Berat, Albania. Fue inaugurado en 1985 y posee una capacidad para 15 '000 espectadores. Es el campo del club KS Tomori Berat, un equipo que juega en la Superliga de Albania, la máxima categoría del fútbol albanés.​ En la inauguración el 15 de mayo de 1985, Tomori Berat venció a la Selección de fútbol de Albania ante 16,500 espectadores presentes en el estadio.​ Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Albania Referencias
Томорі (стадіон)

Стадіон Томорі (алб. Stadiumi Tomori) — багатофункціональний стадіон у Бераті, Албанія. Зараз він використовується в основному для футбольних матчів і є домашнім стадіоном команди «Томорі». Стадіон вміщує 17 890 місць. Міжнародні матчі Стадіон Томорі прийняв 1 товариський матч збірної Албанії з футболу Примітки