NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Mosquée Et'hem Bey

La mosquée Et'hem Bey (Xhamia e Et'hem Beut) est un des monuments emblématiques de Tirana, capitale et principale agglomération de l'Albanie. Située à proximité de la place Skanderbeg (centre névralgique de la cité), elle est caractéristique de l'architecture ottomane. La mosquée, classée monument culturel, est ouverte à la visite en dehors des heures de prières. Histoire La construction de cet édifice aux formes simples débute en 1794, sous la direction de Mollah Bey d'abord, puis de son fils Et'hem Pacha (Haxhi Et'hem Bej) ensuite. Les travaux se poursuivent jusqu'en 1821. Cette même année, Et'hem Bey entame la construction, à quelques mètres de la mosquée, de la Tour de l'Horloge, qui compte parmi les symboles de la capitale albanaise. La mosquée est fermée au culte pendant la période communiste, le régime d'Enver Hoxha ayant déclaré l'Albanie « Premier état athée au monde ». Tandis que nombre de mosquées et d'églises sont purement et simplement détruites, la mosquée Et'hem Bey doit son salut à son statut de « monument culturel », qui en font un élément important du patrimoine albanais. Le 18 janvier 1991, une foule de près de 10 000 personnes se presse aux abords de la mosquée, en force les portes et se rassemble pour prier. Bien qu'aucune autorisation n'ait été demandée, les autorités ne réagissent pas. Cet acte symbolique prélude au retour à la liberté de culte dans le pays, après plusieurs décennies de répression. La mosquée Et'hem Bey se compose d'une salle de prière de plan carré, surmontée d'une coupole reposant sur une série d'arches en plein cintre. L'intérieur est entièrement couvert de fresques, aux motifs végétaux, inspirés de l'art islamique turc. La salle de prière est précédée d'un délicat portique, composé de quatorze arches cintrées, placées sur quinze colonnes. Le portique est cantonné d'un minaret effilé, typique du style ottoman. Endommagé pendant la Seconde Guerre mondiale, il a été restauré quelques années plus tard. Voir aussi Articles connexes Grande Mosquée de Tirana Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Et'hem Bey Mosque » (voir la liste des auteurs). Portail de l’Albanie Portail de l'islam
Moschea Et'hem Bey

La moschea Et'hem Bey (in albanese Xhamia e Et'hem Beut) è una moschea ottomana di Tirana, capitale dell'Albania. Storia La costruzione venne iniziata nel 1789 dal nobile albanese Et'hem bey Mollaj e completata nel 1823 da suo figlio, Haxhi Et'hem Bey, discendente di Sulejman Bargjini. La moschea acquistò importanza dopo la realizzazione della vicina piazza Scanderbeg, nel periodo del protettorato italiano dopo l'indipendenza dell'Albania dall'Impero ottomano. Chiusa durante il periodo socialista per la politica anti-religiosa dello stato, il 18 gennaio 1991 10.000 persone, nonostante l'opposizione delle autorità, decisero di entrarvi per pregare e la polizia non intervenne. L'evento fu una pietra miliare nella rinascita delle libertà religiose in Albania. Gli affreschi all'esterno dell'edificio, più precisamente nel portico, contengono delle particolarità: vi sono disegnati alberi, cascate e ponti, motivi che si vedono raramente nell'architettura islamica, proprio perché sono state affrescate da maestranze non musulmane, da veneziani. Si svolgono giornalmente visite all'interno della moschea, anche se non durante l'orario della preghiera. Galleria d'immagini Note Voci correlate Architettura islamica Arte islamica Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su moschea Ethem Bey Collegamenti esterni (EN) Moschea Et'hem Bey, su Structurae.
Et'hem Bey-moskee

De Et'hem Bey-moskee (Albanees: Xhamia e Et'hem Beut) is een moskee aan het Skanderbegplein in het centrum van de Albanese hoofdstad Tirana. Geschiedenis In 1789 begon Molla Bey, de kleinzoon van de vermeende stichter van Tirana Sulejman Pasja, met de bouw van de moskee. Het gebouw werd door zijn zoon Haxhi Et'hem Bey in 1821 afgebouwd. De moskee is een van de oudste gebouwen van Tirana en werd meerdere malen gerestaureerd, onder andere in 1870 en 1985. Communistisch Albanië Tijdens de Tweede Wereldoorlog werd in Tirana hevig gevochten: in het najaar van 1944 wisten de Russen en Albanezen de Duitse bezetters te verdrijven. Hierbij werd de moskee zwaar beschadigd: de minaret werd kapotgeschoten en delen van het interieur verbrandden. Na de oorlog werd de moskee door de nieuwe communistische machthebbers gerestaureerd. Van 1967 tot 1991 was de moskee gesloten, toen secretaris-generaal Enver Hoxha alle religies verbood en Albanië uitriep tot de eerste atheïstische staat ter wereld. Hoewel sommige religieuze gebouwen werden afgebroken, bleven de meeste behouden, zeker de historisch en architectonisch belangrijke gebouwen; er werden alleen geen religieuze bijeenkomsten meer gehouden. In plaats daarvan werden seculiere festivals georganiseerd. De Et'hem Bey-moskee werd omgevormd tot een museum. Op 18 januari 1991 opende de moskee ondanks een verbod van de overheid haar deuren. De politie greep niet in toen honderden moslims de eerste gebedsdienst in tientallen jaren bijwoonden, gesteund door naar schatting 10 tot 15.000 mensen buiten de moskee. Architectuur De toegang (portico) is omgeven door 15 zuilen, die 14 bogen dragen. De bogen zijn versierd met stillevens van planten in frescotechniek. Deze plantmotieven in arabeskvorm komen terug in het interieur van de moskee. De gebedsruimte is voorzien van een koepeldak. Rechts van de gebedsnis (mihrab) in de qiblamuur bevindt zich het preekgestoelte (minbar). De minaret, de toren van de moskee, is versierd met in steen uitgevoerde plantmotieven. De elegante veelhoekige toren staat op een vierkante basis, een vorm die weinig voorkomt in de islamitische bouwkunst; meestal zijn minaretten rond of vierkant. Bronnen
Meczet Ethema Beja w Tiranie

Meczet Ethema Beja (alb. Xhamia e Haxhi Et'hem Beut) – meczet znajdujący się w Tiranie, stolicy Albanii na Placu Skanderbega. Budowa meczetu rozpoczęła się w 1789 roku z inicjatywy Mollego Beja. Został ukończony w 1823 roku przez jego syna, Hadżi Ethema Beja. Był jedynym czynnym meczetem w kraju w czasach Envera Hodży, ale nie dla Albańczyków, mogli do niego wchodzić tylko obcokrajowcy. Ponownie otwarty dla wszystkich w 1991 roku. Jego wnętrze zdobią bogate freski i sztukaterie. W 1948 roku meczet został wpisany na listę religijnych zabytków kulturowych Albanii; jest zabytkiem I kategorii. Przypisy
Мечеть Эфем Бей

Мечеть Этхем Бей — мечеть расположена в центре албанской столицы Тираны. Строительство было начато в 1789 году Молла Бейем, и было закончено в 1823 его сыном Нахчи Этхем Бейем, правнуком Паши Сулеймана. Название мечети на албанском содержит апостроф, разделяющий буквы t и h, так чтобы они не считались диграфом. Албанский алфавит содержит диграфы, и изредка случается, что пары букв, обычно составляющие диграф, соответствуют раздельным звукам. Для уточнения чтения в албанских топонимах неофициально употребляется апостроф. В русском языке встречаются разные варианты названия мечети, например, Этем-бей или Эфем-бей, однако правильным вариантом с учетом раздельного произношения букв, будет Этхем-бей. История и архитектура Во время коммунистического режима в Албании, мечеть была закрыта до 18 января 1991, когда, несмотря на оппозицию среди коммунистических властей, десять тысяч человек её открыли. Так было положено началу падения коммунизма в Албании. Фрески мечети изображают деревья, водопады и мосты; картины натюрморта, редкость в исламском искусстве. Экскурсии в мечети проводятся ежедневно, за исключением времени молитвенного богослужения.
Мечеть Етем Бея

Мечеть Етем Бея (Мечеть Ет'хем Бея) (алб. Xhamia e Haxhi Et'hem Beut, тур. Hacı Edhem Bey Camii) — мечеть у Тирані, Албанія, на площі Скандербега. Закрита за комуністичного правління, мечеть знову відкрилася як молитовний будинок у 1991 році. Без дозволу влади на богослужіння прийшло 10 000 людей, і поліція не втручалася. Фрески зовні та всередині портика зображують дерева, водоспади та мости. Сьогодні мечеть складається з архітектурного комплексу разом з годинниковою вежею Тирани. Екскурсії мечеттю проводяться щодня, але не під час молитви. Відвідувачі повинні роззутися перед тим, як увійти до внутрішнього приміщення. Історія Будівництво було розпочато в 1791 або 1794 роках Молла-беєм і завершено в 1819 або 1821 роках його сином Хаджі Етем-беєм, правнуком Сулеймана-паші. На момент побудови вона була частиною комплексу будівель, що складають історичний центр Тирани. Перед мечеттю був старий базар, на сході – мечеть Сулеймана-паші, збудована у 1614 році та зруйнована під час Другої світової війни, а на північному заході — мечеть Карапічі. Під час тоталітаризму Соціалістичної Народної Республіки Албанія мечеть була закрита; її оголосили історичною пам'яткою та піддано реставрації наприкінці 1960-х — на початку 1970-х років. 18 січня 1991 року, незважаючи на спротив комуністичної влади, 10 000 людей увійшли до мечеті з прапорами. Це було на початку падіння комунізму в Албанії.Ця подія стала важливою віхою у відродженні релігійної свободи в Албанії. Архітектура Мечеть Етхем-Бей складається з молитовного залу, портика, який оточує його на півночі, і мінарету. З північної сторони знаходиться вхід до молитовного залу, який має квадратний план і побудований в унікальному об'ємі. Він перекритий куполом, який має напівсферичну форму і не має вікон. На фресках мечеті зображені дерева, водоспади та мости; подібні картини є рідкістю в ісламському мистецтві. У внутрішній частині мечеті, на східній стороні молитовного залу і в жіночій молитовній зоні, серед інших пейзажів зображена мечеть Сулейманіє з чотирма мінаретами, так само як і в мечеті холостяків у Бераті. Більшість сцен, які з'являються на фресках, є не реалістичними картинами, а уявними сценами. Портик мечеті також прикрашають численні пейзажі. За словами Крісто Фрашері, на розписі портика мечеті зображено острів із річкою, що протікає через нього, по якій пливуть човни. В одній із хронограм у мечеті написано, що «мечеть подарувала місту вічну красу, як Свята Софія подарувала Стамбулу». Автор віршів згадує ідею Святої Софії, яка не з'являється на фрескових розписах. Ототожнення мечеті Сулейманіє з собором Святої Софії майже зрозуміле. Мечеть Сулейманіє, розташована на третьому пагорбі, домінувала над горизонтом Стамбула. Під образом колишньої візантійської базиліки Святої Софії мечеть Сюлейманіє сприймалася як «нащадок Святої Софії». Галерея Див. також Іслам в Албанії Ісламська архітектура Ісламське мистецтво Примітки
Banco de Albania

El Banco de Albania (en albanés: Banka e Shqipërisë) es el banco central de Albania. Sus principales responsabilidades son la protección de la estabilidad de los precios, el mantenimiento de la estabilidad financiera y la emisión monetaria.. Historia Con la proclamación de la República de Albania y la consolidación del poder por parte del dictador Ahmed Zogu, las condiciones parecían favorables para la creación de una infraestructura financiera más estable, aunque a costa de una importante dependencia de las potencias externas. Con la participación de diplomáticos británicos y, especialmente, italianos, el 15 de marzo de 1925 se firmó un convenio entre las autoridades albanesas, representadas por el ministro de Asuntos Exteriores, Mufid Libohova, y el banco italiano Crédito Italiano, dirigido por Mario Alberti. Este convenio establecía las condiciones para la creación del Banco Nacional de Albania, con sede en Roma y operaciones en Albania. El texto fue ratificado posteriormente por el Parlamento albanés el 22 de junio de 1925, lo que permitió la creación oficial del Banco Nacional de Albania en Roma el 2 de septiembre de 1925.​ El acuerdo de marzo de 1925, estipulaba que el capital social inicial del Banco Nacional estaría en manos de un grupo de socios italianos, albaneses, yugoslavos, suizos y belgas. La intención declarada era que los intereses albaneses controlaran la mitad del capital de 12,5 millones de francos oro, pero resultó que carecían de la capacidad y la voluntad para hacerlo.​ En consecuencia, los intereses italianos acabaron controlando más de la mitad del total. Poco después de la caída del comunismo en Albania en diciembre de 1990, el país emprendió una profunda reforma de su sector financiero. El Banco Comercial Albanés (en albanés: Bankës Tregtare Shqiptare, BTSH) se fundó el 1 de enero de 1991,​ como una escisión de las operaciones de banca comercial del Banco Estatal, y asumió el control de las sucursales del Banco Estatal fuera de Tirana. El 1 de enero de 1993, BTSH se fusionó con otra escisión del Banco Estatal, el Banco Nacional de Albania (en albanés: Banka Kombëtare e Shqipërisë, BKSH, establecido en 1992), para formar Banka Kombëtare Tregtare (BKT, lit. "Banco Comercial Nacional"); este último fue privatizado en 2000 y posteriormente controlado por Çalık Holding.​ Gobernadores del Banco Véase también Economía de Albania Bolsa de Tirana Referencias Enlaces externos Banco de Albania (en albanés o inglés)
Banque d'Albanie

La Banque d'Albanie (en albanais: Banka e Shqipërisë) est la banque centrale de l'Albanie. Son siège est à Tirana. Histoire Avec la proclamation de la République albanaise et la consolidation du pouvoir par l'homme fort Ahmed Zogu, les conditions apparurent propices à la création d'une infrastructure financière plus stable, au prix toutefois d'une forte dépendance vis-à-vis des puissances extérieures. Avec la participation de diplomates britanniques et surtout italiens, une convention fut signée le 15 mars 1925 entre les autorités albanaises, représentées par le ministre des Affaires étrangères Mufid Libohova, et la banque italienne Credito Italiano dirigée par Mario Alberti. Cette convention fixa les conditions de la création de la Banque nationale d'Albanie, dont le siège serait à Rome et les opérations seraient effectuées en Albanie. Le texte fut ensuite ratifié par le Parlement albanais le 22 juin 1925, permettant ainsi la création officielle de la Banque nationale d'Albanie à Rome le 2 septembre 1925. La convention de mars 1925 prévoyait que le capital social initial de la Banque nationale serait détenu par un ensemble de partenaires italiens, albanais, yougoslaves, suisses et belges. L'intention déclarée était que les intérêts albanais contrôlent la moitié du capital de 12,5 millions de francs-or, mais il s'est avéré qu'ils n'en avaient ni la capacité ni la volonté, En conséquence, les intérêts italiens ont fini par détenir plus de la moitié du total. Peu après la chute du communisme en Albanie en décembre 1990, le pays a entamé une profonde réforme de son secteur financier. La Banque commerciale albanaise (albanais: Bankës Tregtare Shqiptare, BTSH) a été créée le 1er janvier 1991 en tant que spin-off des activités bancaires commerciales de la Banque d'État et a repris les succursales de la Banque d'État en dehors de Tirana. Le 1er janvier 1993, la BTSH a fusionné avec une autre spin-off de la Banque d'État, la Banque nationale albanaise (albanaise: Banka Kombëtare e Shqipërisë, BKSH, créée en 1992), pour former la Banka Kombëtare Tregtare (BKT, lit. « Banque commerciale nationale ») ; cette dernière a été privatisée en 2000 et ensuite contrôlée par Çalık Holding. Liste de gouverneurs Références Liens externes Sites officiels : (sq) www.bankofalbania.org et (en) www.bankofalbania.org/home Ressource relative aux beaux-arts : British Museum Portail de l’économie Portail de l’Albanie Portail de la finance
Bank van Albanië

De Bank van Albanië (Albanees: Banka e Shqipërisë) is de centrale bank van Albanië. Zij is verantwoordelijk voor de monetaire politiek van deze balkanstaat en is de uitgever van de nationale munt de lek. De hoofdzetel bevindt zich op het Skanderbegplein in de Albanese hoofdstad Tirana. Er zijn regionale kantoren in Shkodër, Elbasan, Gjirokastër, Korçë en Lushnjë. Geschiedenis In 1913 streefde Ismail Qemali naar de oprichting van een Albanese centrale bank. Dit mislukte door gebrek aan voldoende kapitaal en de politieke tegenstellingen kort voor het uitbreken van de Eerste Wereldoorlog. In 1925 kwam het onder de regering van Ahmet Zogu uiteindelijk toch tot de oprichting ervan. Het nodige kapitaal werd geleverd door een Italiaans consortium, dat de nieuwe bank volledig domineerde. De hoofdzetel bevond zich zelfs niet in Albanië maar in Rome. Van 1925 tot 1944 heette de bank officieel Banka Kombëtare e Shqipërisë (Nationale Bank van Albanië). In 1944 werd de bank door de Albanese Partij van de Arbeid genationaliseerd, en werd de naam gewijzigd in: Banka e Shtetit Shqiptar (Bank van de Albanese Staat). De huidige naam is er pas gekomen in 1992. Op 1 januari 1993 fuseerde BTSH met een andere spin-off van de Staatsbank, de Albanese Nationale Bank (Albanees: Banka Kombëtare e Shqipërisë, BKSH, opgericht in 1992), om Banka Kombëtare Tregtare (BKT, letterlijk "National Commercial Bank") te vormen; de laatste werd in 2000 geprivatiseerd en vervolgens gecontroleerd door Çalık Holding. Organisatie Gouverneur De gouverneur (Guvernatori) van de centrale bank wordt overeenkomstig Artikel 161 van de Albanese grondwet, op basis van een voorstel van de president door het Albanees Parlement voor een periode van zeven jaar verkozen. Elk lid van de negenkoppige toezichtsraad kan gouverneur worden. Hij kan eenmaal herverkozen worden. Op 28 oktober 2004 werd Ardian Fullani door toenmalig president Alfred Moisiu voorgedragen en door het parlement benoemd. Op 17 november 2011 werd hij herverkozen. Lijst van gouverneurs Zie ook Economie van Albanië
Banca Albaniei

Banca Albaniei (in albaneză Banka e Shqipërisë) este banca centrală a Albaniei. Istorie Odată cu proclamarea Republica Albaneză și consolidarea puterii de către omul puternic Ahmed Zogu, au apărut condiții favorabile pentru crearea unei infrastructuri financiare mai stabile, deși cu prețul unei dependențe puternice de puterile externe. Cu participarea diplomaților britanici și, mai important, italieni, la 15 martie 1925 a fost semnat un acord între autoritățile albaneze, reprezentate de ministrul de externe Mufid Libohova, și banca italiană Credito Italiano, condusă de Mario Alberti. Acest acord a stabilit condițiile pentru crearea Băncii Naționale a Albaniei, cu sediul la Roma și operațională în Albania. Acordul a fost ulterior ratificat de Parlamentul albanez la 22 iunie 1925, permițând astfel crearea oficială a Băncii Naționale a Albaniei la Roma, la 2 septembrie 1925. Acordul din martie 1925 stipula că capitalul social inițial al Băncii Naționale va fi deținut de o combinație de parteneri italieni, albanezi, iugoslavi, elvețieni și belgieni. Intenția declarată era ca interesele albaneze să controleze jumătate din capitalul de 12,5 milioane de franci aur, dar s-a dovedit că nu aveau nici capacitatea, nici voința. Drept urmare, interesele italiene au ajuns să dețină mai mult de jumătate din total. La scurt timp după căderea comunismului în Albania, în decembrie 1990, țara a început o reformă majoră a sectorului său financiar. Banca Comercială Albaneză (în albaneză: Bankës Tregtare Shqiptare, BTSH) a fost înființată la 1 ianuarie 1991, ca o filială a activităților bancare comerciale ale Băncii de Stat și a preluat sucursalele Băncii de Stat din afara Tiranei. La 1 ianuarie 1993, BTSH a fuzionat cu o altă filială a Băncii de Stat, Banca Națională Albaneză (în albaneză: Banka Kombëtare e Shqipërisë, BKSH, înființată în 1992), pentru a forma Banka Kombëtare Tregtare (BKT, literal „Banca Comercială Națională”). Aceasta din urmă a fost privatizată în 2000 și ulterior controlată de Çalık Holding. Lista președinților Note Vezi și Economia Albaniei
Банк Албании

Банк Албании (алб. Banka e Shqipërisë) — центральный банк Республики Албания. История 15 мая 1925 года итальянским консорциумом по соглашению с правительством Албании создан Национальный банк Албании. Главный офис банка находился в Дурресе, а Административный комитет — в Риме. В марте 1926 года банк начал выпуск банкнот. В 1944 году Национальный банк переименован в Государственный банк Албании. В январе 1945 года указом Президиума Антифашистского национального освободительного совета была отменена иностранная концессия Государственного банка. 3 января 1945 года принят закон о Государственном банке Албании, установивший его статус как центрального банка. 22 апреля 1992 года Государственный банк Албании переименован в Банк Албании. Примечания Литература Бутаков Д.Д., Золотаренко Е.Д., Рыбалко Г.П. Валюты стран мира: Справочник / Под ред. С. М. Борисова, Г. П. Рыбалко, О. В. Можайскова. — 5-е изд., перераб. и доп. — М.: Финансы и статистика, 1987. — 383 с. Ссылки bankofalbania.org (алб.) — официальный сайт Банка Албании (англ.)
Albaniens centralbank

Albaniens centralbank (på albanska Banka e Shqipërisë, på engelska Bank of Albania) är Albaniens centralbank. Historia Albanien har haft en centralbank ända sedan 1913. Den första centralbanken var ett samarbete mellan regeringen och de två bankerna Wienner Bank Verein (Österrike-Ungern) och Banca Commerciale Italiana (Italien). Denna centralbank blev emellertid ersatt 1925 av Banka Kombëtare e Shqipërisë, därefter av Banka e Shtetit Shqiptar från 1944, som fungerade både som centralbank och som kommersiell bank. Centralbanksystemet i Albanien kan dock spåras tillbaka till år 1863 då de första försöken med att etablera en centralbank gjordes. Uppgifter och målsättningar Bankens uppgifter är i dag att: utarbeta och implementera landets penningpolitik tryckning av pengar administrera statens reserver (statskassan) utarbeta och implementera landets valutapolitik styra upp licenserna för att bedriva bankverksamhet och övervaka bankerna i landet Albaniens penningpolitik har som huvudmål att upprätthålla en låg och stabil inflation. Centralbankschefer Sedan april 2017 är Gent Sejko centralbankschef. Han blev utnämnd den 5 februari 2015. Förste vice centralbankschef Elisabeta Gjoni fungerade som centralbankschef i september 2014 då den tidigare centralbankschefen Ardian Fullani greps i samband med förskingringsbrott av en av centralbankens nyanställda. Elisabeta Gjoni är förste vice centralbankschef. Hon ersatte Fatos Ibrahimi i befattningen i december 2011. Tidigare centralbankschefer: Elisabeta Gjoni (september 2014–februari 2015) (vikarie) Ardian Fullani (2004–2014) Shkëlqim Cani (1997–2004) Qamil Tusha (1997–1997) Kristaq Luniku (1994–1997) Dylber Vrioni (1993–1994) Ilir Hoti (1992–1993) Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från norska Wikipedia (bokmål/riksmål), Albanias bank, 28 april 2017. Noter
Банк Албанії

Банк Алба́нії (алб. Banka e Shqipërisë) — центральний банк Албанії, розташований у Тирані. Керівники Ілір Хоті (травень 1992 — вересень 1993) Дильбер Вріоні (вересень 1993 — грудень 1994) Крістак Луніку (грудень 1994 — квітень 1997) Каміль Туша (квітень 1997 — серпень 1997) Шкелькім Кані (серпень 1997 — жовтень 2004) Ардіан Фуллані (з жовтня 2004) Див. також Економіка Албанії Албанський лек Примітки