NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Palác kultury (Tirana)

Palác kultury (albánsky Pallati i Kulturës) se nachází na Skanderbegově náměstí v centru metropole Albánie, Tirany. Jedná se o jednu z dominant středu města, společně např. s Národním historickým muzeem nebo s Edhem Beyovou mešitou. Historie Budova vznikla v souvislosti s rozsáhlou přestavbou středu města po druhé světové válce. Na místě současné budovy paláce se kdysi nacházel Starý bazar (albánsky Pazari e vjëter). V roce 1959 byl položen základní kámen modernistické budovy obložené bílým kamenem, slavnostního aktu se účastnil i Nikita Chruščov. Stavební práce byly dokončeny v roce 1963; podíleli se na nich odborníci z tehdejšího SSSR do doby, než se zhoršily vztahy s oběma zeměmi. Návrh budovy byl do značné míry inspirován kongresovým palácem v Římě. Budova po svém dokončení sloužila pro potřeby nejen kulturních institucí, sídlila zde ale také i albánská scéna opery, nebo baletu. Uvnitř má své prostory také národní knihovna. V roce 2007 byla budova zapsána na seznam albánských kulturních památek. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Дворец культуры (Тирана) na ruské Wikipedii.
Kulturpalast (Tirana)

Der Kulturpalast (albanisch Pallati i Kulturës) in der albanischen Hauptstadt Tirana ist das größte Kulturzentrum des Landes und beherbergt die wichtigsten kulturellen Einrichtungen Albaniens wie die Nationalbibliothek Albaniens (Biblioteka Kombëtare e Shqipërisë) und das „Theater der Oper und des Balletts“ (Teatri i Operas dhe Baletit). Der Kulturpalast wurde in den 1960er Jahren bei der Neugestaltung des Skanderbeg-Platzes, dem Hauptplatz der Stadt, als erstes und zentrales Gebäude auf dem Gelände des alten Bazar-Viertels erbaut. Dafür wurde sowohl der alte Basar als auch die Stërmasi-Moschee zerstört, die in den Jahren 1837 bis 1840 errichtet worden war. Die Bauarbeiten für den „Palast“ begannen im Jahr 1960 und wurden 1966 beendet. Der Palast ruht auf einem Sockel, zu dem rund ein Dutzend Treppenstufen hochführen. Zum Platz hin empfängt der schnörkellose Bau den Betrachter mit einem langen Portikus, bestehend aus 18 schmalen, aber recht tiefen Säulen. Zwei etwa gleich lange rechtwinklig nach hinten gehende Flügel vermitteln die Illusion eines sehr großen kompakten Gebäudes. Der südliche Flügel mit der Bibliothek ist eher schmal, der nördliche Flügel, in dem das Theater untergebracht ist, mehr als doppelt so breit. Flankiert wird der Kulturpalast von der Et’hem-Bey-Moschee im Süden und dem Tirana International Hotel im Norden. Das Gebäude verfügt über 240 Räume – der größte Saal bietet 1000 Personen Platz. Seine Bühne inklusive Drehbühne ist 550 m² groß und 30 Meter hoch. Es verfügt auch über Ausstellungs- und Konferenzräume sowie ein Café. Die Nationalbibliothek beherbergt eine Sammlung von über einer Million Werke – Bücher, Karten, Periodika, Mikrofilme etc. – und ist somit die größte des Landes. Weblinks Offizielle Webpräsenz des Nationalen Theaters für Oper und Ballett Offizielle Webpräsenz der Nationalbibliothek Einzelnachweise
Palace of Culture of Tirana

The Palace of Culture of Tirana (Albanian: Pallati i Kulturës) houses the National Library of Albania as well as the National Theatre of Opera and Ballet. Situated in Skanderbeg Square, it was originally built on the Pazari i Vjetër (English: Old Bazzar) area of Tirana at the behest of Enver Hoxha. The palace has changed little since its original construction in the 1960s. The first stone of the new building was symbolically placed by Nikita Khrushchev in 1959. Construction was completed in 1963. The architecture is very similar to many communist-era social buildings in Eastern Europe. Both the old bazaar and the historic mosque of Mahmud Muhsin Bey Stërmasi were destroyed under the plan, in adherence to Communist Albania's strict state atheism. The Ottoman mosque had been built from 1837 to 1840 and had a tiled roof as well as a striking minaret with a sherefe. See also Academy of Music and Arts of Albania National Theatre of Opera and Ballet of Albania National Gallery of Figurative Arts of Albania Notes and references
Palacio de la Cultura (Tirana)

El Palacio de la Cultura de Tirana, (en albanés, Pallati i Kulturës) es uno de los edificios más simbólicos y representativos de la capital albanesa, siendo edificado en el periodo 1959-1963, en la estela de instituciones homónimas de otros países comunistas durante el periodo de la Guerra Fría.​ La primera piedra fue colocada por el premier soviético Nikita Jruschov en 1959. Estilísticamente es muy similar a otros edificios levantados en Europa Oriental durante ese período. Destaca por su rotundidad y colosalismo, con aspectos de sabor clasicista como los pilares que lo rodean y siendo deudor estéticamente de la arquitectura de la época estalinista.​ En su interior se alojan importantes instituciones culturales de la ciudad y de toda la nación, como la Biblioteca Nacional de Albania,​ o la Ópera.​ Referencias
Palais de la Culture (Tirana)

Le Palais de la Culture (Pallati i kulturës) est un établissement culturel situé à Tirana, capitale et principale agglomération de l'Albanie. Il abrite notamment la Bibliothèque nationale d'Albanie (Biblioteka Kombëtare e Shqipërisë), le théâtre des opéras et des ballets (Teatri i Operas dhe Baletit), un hall d'expositions et des salles de conférences. La construction de cet imposant complexe s'inspirant de l'esthétique soviétique débute en 1959. La première pierre en est posée par le premier secrétaire du parti communiste soviétique, Nikita Khrouchtchev, en gage d'amitié entre les peuples soviétiques et albanais. Le terrain nécessaire à l'édification du bâtiment est obtenu en rasant une partie du quartier historique du vieux bazar (Pazari i Vjeter), opération urbanistique radicale qui permet également un agrandissement important de la Place Skanderbeg, centre névralgique de la capitale. Les plans initiaux sont réalisés par des architectes soviétiques, mais, à la suite de la rupture des relations entre l'Albanie et l'Union soviétique en 1961, l'édifice est achevé grâce à des aides chinoises, la Chine maoïste étant devenue le nouveau « partenaire privilégié » du régime albanais. Le gros-œuvre est achevé en 1963, et les dernières finitions, en 1966. Le résultat est typique du réalisme socialiste. La façade principale, un peu austère, est rythmée par un portique en béton, porté par une série de vingt piliers, interprétation moderniste et « prolétarienne » du classicisme. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Palace of Culture of Tirana » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Article Wikipédia plus détaillé en italien : [1] En anglais : [2] Site officiel https://tkob.gov.al/ Portail de la culture Portail de la musique classique Portail de l’opéra Portail de la danse Portail du théâtre Portail de l’Albanie
Palazzo della Cultura (Tirana)

Il Palazzo della cultura (in albanese: Pallati i Kulturës) è un edificio monumentale che si trova a Tirana nella centrale piazza Scanderbeg. L'edificio venne realizzato dal Partito del Lavoro d'Albania durante il regime comunista, su richiesta di Enver Hoxha, nell'area precedentemente occupata dall'antico bazar ottomano e dalla storica moschea di Mahmud Muhsin Bey Stërmasi, costruita tra il 1837 e il 1840 durante l'Impero ottomano. La prima pietra del Palazzo della Cultura venne posata nel 1959 da Nikita Chruščëv e i lavori si conclusero nel 1963. Lo stile architettonico dell'edificio ricalca l'architettura sovietica tipica dei palazzi costruiti nell'Europa orientale durante l'epoca comunista. Il palazzo della Cultura ospita al proprio interno la Biblioteca nazionale e il Teatro nazionale dell'opera e del balletto. Note Voci correlate Biblioteca nazionale d'Albania Teatro nazionale dell'opera e del balletto di Tirana Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Palazzo della Cultura
Pałac Kultury w Tiranie

Pałac Kultury w Tiranie (alb. Pallati i Kulturës) – budynek użyteczności publicznej znajdujący się w centrum Tirany, stanowiący siedzibę dla Biblioteki Narodowej Albanii oraz Teatru Opery i Baletu. Historia Decyzja o budowie Pałacu Kultury była częścią planu przebudowy centrum Tirany po II wojnie światowej. Podczas prac budowlanych wyburzono znaczną część zabudowy historycznej i sakralnej. Podjęto jednak decyzję o zachowaniu Meczetu Ethema Beja, Wieży Zegarowej oraz kompleksu budynków ministerialnych. Kamień węgielny położono 3 czerwca 1959 roku. W ceremonii uczestniczył przywódca Związku Radzieckiego Nikita Chruszczow. Początkowo w realizację projektu zaangażowani byli radzieccy specjaliści, którzy wkrótce opuścili Albanię w związku z rozłamem radziecko-albańskim; ostatecznie budowę pałacu ukończono w 1963 roku. W budynku mieszczą się Biblioteka Narodowa Albanii oraz Teatr Opery i Baletu. 5 marca 2007 roku pałac został wpisany na listę zabytków. Przypisy
Дворец культуры (Тирана)

Дворец культуры (Тирана) (алб. Pallati i Kulturës) — дворец культуры Тираны, центр культурно-массовой и просветительской работы. Расположен на площади Скандербега. История Строительство здания началось по заказу Партии труда. Первый камень здания был символически заложен Никитой Хрущёвым в 1959 году. Строительные работы были закончены в 1963 году. Описание Архитектура очень похожа на другие здания коммунистической эпохи в Восточной Европе. С момента постройки здания в нем не проводились ремонтные работы. Дворец культуры включает в себя Национальную библиотеку и Национальный театр оперы и балета. Примечания Литература Albturist (Hrsg.): Touristischer Reiseführer durch Albanien. Verlag „Naim Frashëri“, Tirana (ca. 1970). Ссылки Сайт национальной библиотеки
Палата културе у Тирани

Палата културе (алб. Pallati i Kulturës) изграђена је у Тирани на захтев Енвера Хоџе. За њену изградњу, стари базар и историјска џамија Махмуд Мухсин-бега Стермасија уништени су под влашћу Партије рада Албаније у складу са декларацијом о државном атеизму комунистичке земље. Године 1959. први камен нове зграде симболично је поставио Никита Хрушчов. Радови су завршени 1963. Архитектура је веома слична многим друштвеним зградама из комунистичког доба у источној Европи. Након изградње, практично није било реновирања. Палата културе обухвата Националну библиотеку Албаније и Национално позориште опере и балета Албаније. Види још Универзитет уметности у Тирани Референце
Kulturpalatset (Tirana)

Tiranas kulturpalats (albanska: Pallati i Kulturës në Tiranë) i Albaniens huvudstad Tirana är landets största kulturella centrum. Palatset byggdes på Pazari i Vjetër på order av Albaniens kommunistiska parti. Det första spadtaget togs symboliskt av Nikita Chrusjtjov år 1959. Arbetet färdigställdes år 1963. Kulturpalatset i Tirana inkluderar Albaniens nationalbibliotek och Albaniens nationalteater för opera och balett. Referenser
Палац культури в Тирані

Палац культури в Тирані (алб. Pallati i Kulturës) був побудований в районі Пазарі і Ветер в Тирані на замовлення Енвера Ходжи. Під час цього будівництва як старий базар, так і історична мечеть Махмуда Мухсіна Бея Стермасі були зруйновані під керівництвом Албанської партії праці відповідно до декларації комуністичної країни про державний атеїзм. Османська мечеть будувалася з 1837 по 1840 рік і мала черепичний дах, а також вражаючий мінарет із шерефе. Перший камінь нової будівлі символічно поклав Микита Хрущов у 1959 році. Робота була закінчена в 1963 році. Архітектура дуже схожа на багато соціальних будівель комуністичної доби у Східній Європі. З моменту його будівництва будівлі практично не ремонтували. До Палацу культури входять Національна бібліотека Албанії та Національний театр опери та балету Албанії. Посилання
Mirahor-Moschee

Die Mirahor-Moschee (albanisch Xhamia e Iljaz Bej Mirahorit oder kurz Xhamia e Mirahorit, übersetzt Moschee des Stallmeisters) ist ein historisches Bauwerk in der Stadt Korça im Südosten Albaniens. Sie gilt nach der Königsmoschee in Elbasan als das zweitälteste erhaltene islamische Gotteshaus Albaniens und als die älteste Einkuppelmoschee des Landes. Einkuppelmoscheen waren im westlichen Balkan recht verbreitet. Geschichte Die Moschee wurde 1495 unter Sultan Bayezid II. von Iljaz Bej Mirahori errichtet, der als Janitschare bei der Belagerung von Konstantinopel (1453) auf Seiten der Osmanen kämpfte, zum Mir-i Ahur (Mirahor) aufstieg und die Tochter des Sultans Mehmed II. heiratete. Er gilt als Neugründer Korças, nachdem die Stadt 1440 von den Türken zerstört worden war. Der Bau wurde im Laufe der Jahrhunderte wiederholt renoviert. 1948 wurde die Moschee in die Liste der Kulturdenkmäler Albaniens aufgenommen. In der kommunistischen Zeit wurde das Gebäude 1977 bis 1978 vom Institut der Kulturdenkmäler Albaniens renoviert und fortan als Museum genutzt. Das etwa 32 Meter hohe Minarett, das 1961 bei einem Erdbeben zerstört worden war, wurde erst 2008 neu errichtet. Im Jahr 2013 wurde die Moschee mit Finanzierung der türkischen Regierung vom Präsidium für Internationale Kooperation und Koordination (TIKA) aufwändig restauriert, dabei wurden die runden Fenster an der Kuppel mit weißem Gitter verschlossen. Auf dem Gelände der Moschee wurde danach der alte osmanische Uhrturm von Korça, der bei einem Erdbeben 1960 zerstört worden war, wiedererrichtet. Architektur Die Mirahor-Moschee besteht aus einem quadratischen Betraum, dem Minarett und einer Vorhalle. Die Mauern des Gebäudes sind 11,75 Meter lang. Es besteht aus weißem Kalksteinblöcken, die auf Schichten aus roten Ziegeln liegen und jeweils auch horizontal durch Ziegelsteine getrennt sind. Die fast Halbkreis-förmige Kuppel ist mit Kupfer belegt und sitzt auf einer achteckigen Basis. Der Innenraum misst 9,48 Meter im Quadrat. Die heutige Innenausrichtung wurde im 19. Jahrhundert eingebaut. Der Portikus mit drei Bögen an der Front wird von drei kleinen Kuppeln überdacht. Heute ist sie verglast, und in der Mitte wurde eine Holztüre eingebaut. Neben der Moschee befindet sich noch ein Grabgebäude des Stifters, vermutlich aber weitgehend ein Nachbau des 19. Jahrhunderts. Die Gebäude stehen westlich des Stadtzentrums und südlich des Alten Basars in einem Hof, der etwa 30 mal 55 Meter groß ist. Weblinks Einzelnachweise
Mirahori Mosque

The Iljaz Mirahori Mosque (Albanian: Xhamia e Iljaz Mirahorit), or more simply the Mirahor Mosque, is a mosque in Korçë, Albania, built in 1494 by Iljaz bej Mirahori who also founded the town. History The mosque, identified by an inscription above its entrance as having been built in 1494–95, is one of the oldest in Albania. It features a square prayer hall topped by a single dome, a three-domed entrance porch, and finely crafted cloisonné masonry. Its minaret, lost in an earthquake in the early 1960s, was rebuilt after 2006. Historically, the mosque served as the core of a larger architectural complex that included an imaret, bakery, storage rooms, a han, a hamam, and a mekteb. Iljaz bej Mirahori, a Korça-born official who rose to prominence under Sultan Bayezid II, endowed five villages to finance this and other constructions. His goal was to elevate the small settlement into a Muslim town, which, according to Ottoman law, required the presence of both a Friday mosque and a marketplace for residents to be registered as townspeople rather than peasants. According to the writer Sami Frashëri, it was built on the foundations of an existing monastery, then called dedicated to Saint Paraskevi (Kisha e Shën e Premtes). The Iliaz Mirahor Mosque was designated as a religious Cultural Monument of Albania. Gallery See also Islam in Albania List of mosques in Albania References External links Media related to Mirahori Mosque at Wikimedia Commons
Moschea Iljaz Mirahori

La moschea Iljaz Mirahori (in lingua albanese: Xhamia e Iljaz Mirahorit) è una moschea ottomana di Coriza, in Albania. Venne costruita nel 1494 da Iljaz Hoxha, conosciuto anche come Iljaz Bey Mirahor, sulle fondamenta di un precedente edificio religioso dedicato a Parascheva di Iaşi. Rientra nei monumenti culturali religiosi dell'Albania dal 1948. Galleria d'immagini Note Voci correlate Architettura islamica Arte islamica Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su moschea Iljaz Mirahori
Meczet Iljaza Mirahori

Meczet Iljaza Mirahori (alb. Xhamia e Iljaz Mirahorit) – meczet w Korczy, w Albanii. Meczet został zbudowany w latach 1494-1496 przez beja Iljaza Mirahoriego. W 1948 roku obiekt został wpisany na listę religijnych zabytków kulturowych Albanii (Objekte fetare me statusin Monument Kulture). Przypisy Bibliografia Mateusz Otręba: Przewodnik Albania Bałkański „Dziki Zachód”. Gliwice: Wydawnictwo Helion, 2013, s. 247, seria: Bezdroża. ISBN 978-83-246-5831-2.
Skanderbeg

Gjergj Kastrioti 1405 – 17. ledna 1468 Lezhë), řečený Skanderbeg (někdy také Skanderbej, albánsky Skënderbeu) byl albánský vojevůdce a státník z rodu Kastriotů. Jeho otec byl Gjon Kastrioti. V Albánii je považován za národního hrdinu, přední postavu albánských dějin. Popis Proslavil se jako bojovník proti Osmanské říši, vybojoval v čele křesťanských armád desítky bitev, z velké části vítězných. Bývá také nazýván jako „Drak z Albánie“ a je albánským národním hrdinou, ačkoliv Albánci byli většinovým etnikem na obou stranách konfliktu. Skanderbegova sláva se po dobytí Balkánu Osmany uchovala v křesťanské Evropě, zatímco v převážně islamizované Albánii postupně vybledla. Byl znovuobjeven ve druhé polovině 19. století v období albánského národního obrození, kdy podrobili nacionalisté Skanderbegovu postavu procesu albanizace až do dnešní podoby národního hrdiny. Jeho sochy se nacházejí v mnoha městech, včetně hlavního města Tirany (jezdecká socha). Sjednotil drobná knížectví a vytvořil samostatný albánský stát. Sídlil v pevnosti Krujë, která byla rekonstruována v šedesátých letech 20. století. Podporoval mírové úsilí Jiřího z Poděbrad. Spolu s kardinálem Palem Engjëllim často cestoval do zahraničí, aby sháněl podporu pro boje proti Osmanské říši. V roce 1981 mu bylo v městě Lezhë postaveno mauzoleum. Jeho helma s kozlí hlavou byla ve třicátých letech dvacátého století vyobrazena i na albánské vlajce. Nyní je vystavena v Uměleckohistorickém muzeu ve Vídni. 1. listopadu 1982 bylo otevřeno Skanderbegovo muzeum v rodném městě Krujë. Obraz v umění 1735 François Francœur a François Rebel: Scanderberg, opera – tragédie en musique, libreto: Antoine Houdar de La Motte a Jean-Louis-Ignace de La Serre, premiéra 27. října 1735, Académie Royale de Musique, Paříž. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Gjergj Kastrioti Skanderbeg na Wikimedia Commons
Skanderbeg

Gerge Kastrioti (Gjergj Kastrioti) (n. 6 mai 1405, Sinë⁠(d), Districtul Dibër, Regiunea Dibër, Albania – d. 17 ianuarie 1468, Lezha, Regiunea Lezhë, Albania), cunoscut mai ales sub numele de Skanderbeg, este cea mai proeminentă figură a istoriei Albaniei și, totodată, eroul național al acestei țări și al poporului albanez. Skanderbeg era membru al familiei nobiliare Kastrioti, părinții lui fiind prințesa Voisava (de origine sârbă, membră a dinastiei Brancovici) și nobilul Gjon Kastrioti. Crescut la curtea otomană a lui Murad al II-lea, Skanderbeg dezertează de pe câmpul de luptă de la Varna, în 1444, și falsificând documente de liberă trecere ajunge în Albania la cetatea Croja. Măcelărind garnizoana de aici și ocupând și alte cetăți, Skanderbeg declanșează lupta de eliberare a poporului albanez de sub dominația otomană. Profitând de avantajele oferite de relieful muntos, albanezii surprind în ambuscade mai multe armate otomane. Sultanul însuși învins și hărțuit de albanezi oferă o pace condiționată, pe care Skanderbeg o respinge (1450). Ocupat cu preparativele de cucerire a Constantinopolului, Mahomed al II-lea nu mai trimite armata, dar în 1463 sultanul îl trimite pe marele demnitar albanez, fost ienicer, Balaban Badera, pentru a pacifica regiunea. Acesta va fi învins de două ori. Albanezii obțin o a treia victorie la Tirana, pe râul Argilata. Campania în fruntea căreia se află însuși sultanul, din 1465, va fi hotărâtoare, turcii recucerind în doi ani toate cetățile pierdute (exceptând Croja). Note Vezi și Războiul Albano-Venețian Lekë Dukagjini Liga de la Lezha Legături externe Skanderbeg - vrednicul urmaș al Macedoneanului Arhivat în 27 iunie 2012, la Wayback Machine., 12 octombrie 2006, Gabriel Tudor, Revista Magazin Skanderbeg – In spiritul razboinic al Balcanilor, 26 septembrie 2008, Adrian Nicolae, Descoperă
Skenderbeg

Gjergj Kastrioti Skënderbeu (srbsko Ђурађ Кастриот Скендербег, Đurađ Kastriot Skenderbeg), bolj znan kot Skenderbeg, albanski državnik, vojskovodja in narodni heroj, * 1405, Kruja, † 17. januar 1468, Lješ. Skenderbeg je izhajal iz albanske družine Kastrioti. Kot deček je bil talec na dvoru sultana Mehmeda I. Vzgojen je bil v islamu. Pozneje je postal janičar z imenom Skender (Iskander). Leta 1443 je pobegnil iz turške vojske in prestopil v pravoslavno krščanstvo. Sonarodnjake je pritegnil k boju za osvoboditev Albanije izpod Turkov. Najprej je vodil ljudski upor, v letih 1444–1466 pa je zavrnil kar 13 turških vpadov. Leta 1450 je premagal sultana Murata II. Povezan je bil z Beneško republiko, Ogrsko in Neapljem. V letih 1466–1467 je obranil Krujo. V času njegovih uporov so Turki nehali vdirati na slovanska ozemlja. Skenderbeg velja za najpomembnejšo osebo v zgodovini Albanije in za narodnega heroja v boju proti Osmanskemu cesarstvu. Viri Veliki slovenski leksikon (10. del: RI-ST). Ljubljana: Mladinska knjiga. 2007. COBISS 230085888. Zunanje povezave