הודו

‏ ‏ הודו, או בשמה הרשמי הרפובליקה של הודו (בהינדי: भारत गणराज्य), היא מדינה עצומה ומגוונת הממוקמת ברזור דרום אסיה בתת-היבשת ההודית. המדינה משתרעת על פני מעל ל-3.3 מיליון קמ"ר ומכילה מעל ל-1.3 מיליארד תושבים, מה שהופך אותה למדינה השביעית בגודלה בעולם בשטח והמדינה השנייה בגודלה באוכלוסייה. להודו היסטוריה עשירה ומגוונת, כאשר המבקרים בהודו יכולים ללמוד רבות על העבר של המדינה באתרים העתיקים וההיסטוריים הרבים שבה, וכמו גם במבצרים, בארמונות, במקדשים, באתרי המורשת העולמית של אונסק"ו, ובאתרים נוספים רבים הפזורים ברחבי המדינה. שניים מהאתרים ההיסטוריים הבולטים ביותר כוללים את הטאג' מאהל ומערות אג'נטה ואלורה. הודו מכילה מגוון רחב של נופים הכוללים בין היתר חופים שלווים, הרים נישאים, ומדבריות עצומות. לכל אזור בהודו יש תרבות, מטבח ומסורות אשר ייחודיים לו. המקרים יכולים בין היתר לבקר בהרי ההימלאיה המושלגים בצפון, האזור הטרופי של קרלה בדרום, בפארקים הלאומיים הרבים והשמורות של חיות הבר, ועוד. הערים בהודו מהוות שילוב של תרבויות עתיקות ומודרניות, כאשר חלק גדול מהערים מאופיינות ברחובות כאוטיים, שווקים צבעוניים ואנרגיה שוקקת. הודו היא גם יעד רוחני בעלת חיבור עמוק ומתמשך לפרקטיקות ומסורות רוחניות עתיקות. הינדואיזם, בודהיזם, ג'יניזם וסיקיזם הם הדתות העיקריות בהודו כיום והמבקרים יכולים לחקור כמה מהאתרים הרוחניים הנודעים ביותר בעולם במהלך הביקור, כמו ואראנסי, מקדש הזהב באמריצר ובודה גאיה שם לפי המסורת בודהא זכה להארה. המטבח ההודי מגוון במיוחד כמו התרבות וההיסטוריה ההודית, כאשר ישנם מגוון של מנות אזוריות המשקפות את המוקשת התרבותית העשירה של המדינה. טיול בהודו עשוי להיות מאתגר למדיי בשל הצפיפות הגדולה בערים, התנועה הכאוטית בכבישים, ותנאי מזג האוויר הקיצוניים בתקופות מסוימות של השנה. עם זאת, זו יכולה להיות גם חוויה מתגמלת מאוד עם אנשים ידידותיים ומסבירי פנים, תרבות עשירה ונופים עוצרי נשימה. == אזורים == הודו היא פדרציה המחולקת ל-28 מדינות ו-7 טריטוריות עצמאיות, הנמצאים בשישה אזורים מובחנים: == יישובים בולטים בעלי עניין תיירותי == 9 מהיישובים הבולטים ביותר אשר בעלי עניין תיירותי: 1 דלהי‏ (दिल्ली‏) ניו דלהי היא עיר הבירה של הודו, והיא ממוקמת בתוך השטח הגדול יותר של דלהי. הערים השכנות של דלהי יוצרות רצף אורבאני איתה. 2 בנגלור‏ (ಬೆಂಗಳೂರು‏) עיר הגנים, לשעבר עיר גמלאים מנומנמת, אך לאחרונה הפכה לעיר של פאבים וחברות טכנולוגיה עילית. 3 צ'נאי‏ (சென்னை‏) עיר נמל ראשית בדרום הודו, מרכז תרבות ובירת הרכב של הודו. 4 קולקטה‏ (कोलकाता‏) בירת התרבות של הודו, בה פרט למורשת בריטית יש מבנים קולוניאליים רבים. 5 מומבאי‏ (मुम्बई‏) הבירה הכלכלית של הודו, המכונה העיר שאף פעם לא ישנה. יש בה תעשיות רבות ונמל חשוב, וכן, יש בה תעשיית סרטים המכונה "בוליווד". 6 היידראבאד‏ (హైదరాబాదు‏) ידועה בשל תעשיית מסחר הפנינים והיהלומים שבה. בעיר ישנם הרבה מוסדות פיננסיים, ובה יש הרבה חברות העוסקות בטכנולוגיית מידע. 7 ואראנסי‏ (वाराणसी‏) אחת מהערים הקדושות ביותר בהודו. ממוקמת על גדות נהר הגנגס, זוהי אחת מהערים העתיקות ביותר בעולם שהיו מאוכלסות ללא הפסקה. 8 קוצ'י‏ (കൊച്ചി‏) מלכת הים הערבי, מרכז סחר בין-לאומי, וכיום השער לחופים נידחים. 9 ג'איפור‏ (जयपुर‏) מכונה "העיר הוורודה", עם תערוכה גדולה על התרבות ההינדית-ראג'פוטית מתקופת ימי הביניים בצפון הודו. == אטרקציות תיירות פופולריות בהודו == להלן 98 מהאטרקציות התיירותיות הפופולריות ביותר במדינה. בעוד שהרשומות שלהלן מכילות רק את שמות אטרקציות התיירות הבולטות ביותר במדינה, תוכלו למצוא במדריכי המשנה של המדינה שעוסקים באזורים, בערים, ובמחוזות הערים בהודו, רשומות עבור אותם היעדים אשר מכילים פירוט רב בהרבה לכל יעד, וכמו גם רשומות רבות נוספות שעוסקות ביתר אטרקציות התיירות במדינה. == רקע כללי == הודו היא מדינה ענקית, מורכבת וייחודית. היא תולדה של היסטוריה בת 5000 שנה של הינדואיזם ודתות בראהמיניסטיות, ושיטת מעמדות חברתית (שיטת הקסטות ולמעשה הווארנות), שלעיתים נראית לבני המערב קשה ולא טבעית. הודו היא פדרציה של הרבה מדינות, שבין לא מעט מהן אין שפה משותפת. הודו היא הדמוקרטיה הגדולה בעולם, אחת ממעצמות התוכנה הגדולות בעולם, מעצמה גרעינית, ומדינה בעלת אוכלוסייה מהגדולות בעולם. === רקע היסטורי === לפי ההערכות בני אדם המודרניים היגרו לראשונה לתת-היבשת ההודית מאפריקה לא יאוחר משנת 53,000 לפנה"ס. לפני כ-9,000 שנים אנשים רבים בחרו להקים מושבי קבע אזור אגן נהר האינדוס אשר התפתחו בהדרגה לתרבות עמק האינדוס במהלך האלף השלישי לפני הספירה. בשנת 1,200 לפנה"ס התפשטה צורה מוקדמת של כתב הסנסקריט ברחבי הודו בה נכתבו בין היתר רבים מהכתבים המוקדמים של ההינדואיזם. בשנת 400 לפנה"ס התגבשה תהליך הריבוד החברתי וההדרה של אוכלוסיות הפך נפוץ עבור כל מי שהשתייך להינדואיזם כתוצאה מההיווצרות של שיטת הקאסטות שגרמה לכך שקבוצות שונות באוכלוסייה השתייכו למעמדות שונים. בעקבות כך נוצרו הבודהיזם והג'ייניזם אשר הובילו לסדרים חברתיים חדשים בה המעמד החברתי לא עבר מדור לדור והיה נוקשה כמו בהינדואיזם. בהמשך נוסדו האימפריה מאוריה ואימפריית גופטה באזור אגן הגנגס. בתחילת תקופת ימי הביניים הנצרות, האסלאם, היהדות והזורואסטריאניזם החלו להיות בעלי השפעה ניכרת באזור דרום הודו ומערב הודו. צבאות מוסלמים שהגיעו מאזור מרכז אסיה החלו לפלוש לאזור המישורים הצפוניים של הודו, ולבסוף הקימו את סולטנות דלהי. בהמשך התגבש בפונג'אב הסיקיזם שדחה את הדת הממוסדת. במהלך מאתיים שנות שלטון האימפריה המוגולית הודו הייתה מאופיינת ברגיעה רבה יחסית. בהמשך החברה הבריטית של הודו המזרחית הפכה את הודו לקולוניה בריטית. בשנת 1858 עברה הודו להיות תחת שלטון הכתר הבריטי. במהלך אותה העת הוכנסו שינויים טכנולוגיים וקונספטים חדשניים בתרבות והחינוך של הודו אשר הובילו לאימוץ נרחב של אורח החיים המודרני בקרב האוכלוסייה ההודית. בהמשך התגבשה תנועה לאומנית בעלת השפעה רבה אשר הפכה בסופו של דבר לגורם העיקרי לסיום השלטון הבריטי. בשנת 1947 האימפריה ההודית הבריטית חולקה לשתי אזורים עצמאיים - הודו בו יש רוב ההינדי ופקיסטן בו יש רוב מוסלמי. בעקבות הפיצול הייתה הגירה חסרת תקדים בין שתי המדינות. הודו הפכה לרפובליקה פדרלית בשנת 1950 בעלת מערכת פרלמנטרית דמוקרטית. להודו חברה פלורליסטית, רב-לשונית ורב-אתנית. עם השנים הפכה הודו לכלכלה מרכזית אשר צומחת באופן מואץ בעלת מעמד ביניים מתרחב. לאורך השנים הודו הצליחה לצמצם באופן מהותי את שיעור העוני במדינה אך במקרים רבים אי-השוויון הכלכלי במדינה גדל. מאמצע המאה ה-20 ואילך יש להודו סכסוכים מתמשכים סביב השליטה בקשמיר עם מדינותיה השכנות פקיסטן וסין. === פוליטיקה === === אקלים === === תרבות === === חגים לאומיים === בהודו ישנם ארבעה חגים לאומיים: בנוסף לכך, המועדים שלהלן גם כן נחגגים מדי שנה בקרב חלקים נרחבים מהציבור ההודי: === שפה === ברמה הפדרלית השפות הרשמיות של הודו הן הינדית ואנגלית. שפות דומיננטיות נוספות אשר לא נחשבות לשפות רשמיות הן אסמית, בנגלית, בודו, דוגרי, גוג'ראטי, קנאדה, קשמירית, בקונקאני, מאיתילי, מליאלאם, מאניפורי, מרטהי, נפאלית, אודיה, פנג'אבי, סנסקריט, סאנת'האלי, סינדי, טמילית, טלוגו ואורדו. ישנן גם מאות שפות בולטות פחות אחרות כמו טולו, בהוג'פורי, ולאדאקהי אשר באזורים מסוימים של המדינה מדובר בשפות המדוברות העיקריות. הינדית, אשר כ כ-40 עד 50% מהאוכלוסייה בהודו דוברת ברמת שפת אם, היא השפה הילידית של תושבי "החגורה ההינדית" של צפון הודו. לא מעט מיתר תושבי הודו דוברים את השפה כשפה שנייה, וחלקם דוברים את השפה כשפה שלישית. למרות שיש ניבים רבים של הינדית, הניב העיקרי שנמצא בשימוש באמצעי התקשורת ובמערכת החינוך מבוסס על הניב הנפוץ באזור דלהי, אשר מובן לרוב דוברי ההינדית. למרות שהינדית היא אחת השפות העיקריות של הממשל בהודו, אנשים רבים בדרום הודו ובצפון מזרח הודו אינם דוברים הינדית, ונוטים להעדיף לדבר באנגלית או בשפתם המקומית. במדינות מסוימות בהודו, כמו טאמיל נאדו, חלה התנגדות ניכרת נגד הניסיונות של הממשל לכפות את המעבר לשימוש בשפה ההינדית בכל רחבי המדינה. סנסקריט היא השפה בה נכתבה חלק גדול מהספרות ההודית העתיקה והטקסטים הדתיים ההודים. כיום סנסקריט היא בעיקר שפה ליטורגית - מעט מאוד אנשים הם דוברי סנסקריט ברמת שפת אם, אך לא מעט אנשים מבינים את השפה או לומדים אותה. חלק גדול מהשפות ההודיות המודרניות התפתחו מסנסקריט, ואפילו השפות שלא קשורות לסנסקריט הושפעו ממנה באופן ניכר. בעוד שרוב השפות בצפון הודו, כולל הינדית, התפתחו מסנסקריט, השפות העיקריות של דרום הודו - טלוגו, טמילית, קנאדה ומליאלאם - נכללים בקבוצת שפות אחרת לחלוטין המכונה "שפות דרווידיאניות". עם זאת, בשל השפעת ההינדואיזם השפות הללו גם לוו מילים רבות מסנסקריט. רמת האנגלית של האוכלוסייה המקומית משתנה מאוד בהתאם לרמת ההשכלה, העיסוק, הגיל והאזור של התושבים. כל ההודים נדרשים ללמוד אנגלית בבית הספר, ומרבית המגזרים האמידים בערים הגדולות, ברוב האזורים המתוירים ביותר וכמו גם ברוב תחנות המשטרה ורוב משרדי הממשל דוברים את השפה באופן נרחב. אנשים רבים דוברים את השפה האנגלית כשפה שנייה או כשפה שלישית. מומלץ ללמוד כמה שיותר מילים בשפה הדומיננטית ביעד בו תבקרו - לרוב ההודים מתגאים בתרבות ובשפה הדומיננטית באזור בו הם גדלו ועל כן יעריכו מאוד אם תבחרו לעשות זאת. כדאי לקחת בחשבון שבאוצר המילים של שפות הודיות רבות אין את המילה "בבקשה". במקום זאת, מקובל להטות את הפעלים על מנת לדבר באופן מנומס או פורמלי יותר. משום שלא מקובל לעשות את אותו הדבר כאשר מדברים באנגלית, האופן בו חלק גדול מההודים נשמעים בעיני תיירים דוברי אנגלית עלול להיות מעט פחות מנומס. לדוגמה, תהיו עשויים להיתקל ביותר אנשים שמשתמשים בביטויים כמו "בוא הנה" (Come here), שעלולים להישמע לאנשים שדוברים אנגלית כשפת אם כמתן פקודה, על אף שלרוב לא הייתה להם כוונה לנהוג בגסות רוח. בטלוויזיה בהודו משודרות לא מעט תוכניות טלוויזיה בשפה האנגלית (ללא דיבוב). כמעט כל התוכניות שמשודרות בשפה האנגלית הן תוכניות שהופקו במקור בארצות הברית. סרטי השפה האנגלית שמוקרנים בבתי הקולנוע בהודו מוצגים בדרך כלל בשפת המקור אך עם כתוביות בשפה המקומית. גם התקשורת הלא מילולית חשובה למדיי כאשר מתקשרים עם המקומיים. חשוב לקחת בחשבון שעבור ההודים המשמעויות של ההינהון עם הראש שונה מהמקובל במרבית מדינות העולם: כאשר הודים מהנהנים עם הראש למעלה ולמטה המשמעות היא לומר "כן" או "אני מסכים" (כמקובל ברוב המקומות בעולם). כאשר הודים מנענעים את ראשם מימין לשמאל וחזרה המשמעות לכך היא "אני מבין" או "אני מבין את מה שאמרת". כאשר הודים מזיזים את הראש מימין לשמאל וחזרה המשמעות היא לומר "לא" או "אינני מסכים" (כמקובל ברוב המקומות בעולם). ישנם גם הבדלים מסוימים באופן בו התנועות הללו נתפסות בצפון הודו ובדרום הודו. כאשר הודים מזיזים את הראש מימין לשמאל וחזרה במדינות מסוימות בדרום הודו, כמו טמילנאדו, המשמעות לכך עלולה להיות דווקא "כן". מומלץ בשל כך להקשיב לרמז מילולי שמתלווה לתנועות הללו (כמו "אאאן" שמשמעותו "כן") על מנת להבין מה המשמעות הנכונה. === דמוגרפיה === ==== יהדות הודו ==== == אטרקציות == == פעילויות == === פסטיבלים ואירועים שנתיים === === פארקים לאומיים === == קניות == === מטבע === המטבע הרשמי של הודו הוא הרופי ההודי וסימנו הבין-לאומי הוא INR. להלן קישורים לאתרים חיצוניים מהימנים בהם תוכלו לדעת מהו שער החליפין הנוכחי של הרובל ביחס לשקל ולמטבעות בולטים שונים בעולם: === המרת מטבע === === עלויות === === תמחור מפלה === === מזכרות פופולריות === == אוכל == === המטבח ההודי === האוכל ההודי ברובו מבוסס על אורז ומאכלים שאותם ניתן לאכול באמצעות הידיים כגון: מאפים, מתאבנים כריכים וגלגול של מאכלים שונים בתוך לחמים. המטבח ההודי עשיר במאכלים שונים וזאת בשל ריבוי סוגי האוכלוסייה, הבדלי דת ומעמד חברתי-כלכלי המשפיעים רבות על אופי המטבח במדינה. מאכלים: נאן - פיתה שטוחה ועגולה, העשויה מקמח חיטה ועליה נהוג לשים גבינה, ירקות או בשר. צ'פאטי - פיתה שטוחה ודקה, העשויה מקמח חיטה ללא שמרים, מזכירה טורטייה ונאפית על סאג'. פפדאם - פיתה דקיקה, העשויה מקמח עדשים או קמח שעועית שחורה מקולפת. סמוסה - מאפה מטוגן הממולא בבשר, ירקות או תפוחי אדמה ובצל ומוגש לצד יוגורט. פאני פורי - כדורי בצק הודי פריכים המטוגנים בשמן עמוק ומוגשים במילוי רטבים שונים. פקורה - מתאבן מטוגן המבוסס על פלחי ירקות קטנים הנטבלים בבלילה של קמח חומוס או קמח עדשים. דוסה - חביתית דקה ופריכה העשויה מבלילה מותססת של אורז וקטניות המוגשת במילוי של תבשיל ירקות ומטבלים שונים. מסאלה דוסה - חביתית דקיקה וחמוצה המוגשת במילוי תפוחי אדמה מנוקדים בזרעי חרדל ועלי קארי. צ'יקן טיקה מסאלה - מאכל עוף המתובל בתערובת תבלינים יבשים הנקרא גאראם מסאלה או קארי ומוגש בליווי רוטב עגבניות ויוגורט. גולאב ג'אמון - כדורי בצק המטוגנים בשמן עמוק וטבולים בסירופ סוכר ומי ורדים. צ'אנה מסאלה - תבשיל חומוס ותרד פיקנטי. סאג - מאכל ירוק המבוסס על תרד, עלי חרדל, ברוקולי וגבינת עזים ופניר ומוגש בליווי נאן. רוגן ג'וש - תבשיל בשר פיקנטי העשוי מבשר כבש בתוספת של פלפל צ'ילי אדום. ראיטה - מאכל המבוסס יוגורט הודי בשם קורד לו מוסיפים מלפפון, נענע, כוסברה ופלפל צ'ילי ירוק. אידלי - קציצות אורז לבן מלוחות שהתבשלו באידוי. ג'לפרזי - מאכל המורכב מבשר או דגים ומוגז בליווי ירקות עם רוטב חריף. ביריאני - תבשיל אורז מעורבב עם בשר בקר או עוף, ירקות ותבלינים. התבשיל נפוץ בקרב הקהילה המוסלמית שבה אוכלים בשר בקר. עוף טנדורי - עוף צלוי בתנור חימר המתובל בחלב קוקוס ותבלין טנדורי. דאל - תבשיל המבוסס קטניות, בדרך כלל עדשים, שעועית ולעיתים גם גרגירי חומוס או מש. בלטי - מאכל בשר כבש המבושל עם שמן צמחי על ווק בתוספת כורכום ותבלין גאראם מסאלה. וינדאלו - מאכל המבוסס על פלפל חריף, זנגביל, סוכר, חומץ ובשר חזיר. עוף בחמאה - עוף ברוטב עגבניות, חמאה או גבינת פניר ושמנת. אלו גובי - מאכל תפוחי אדמה, כרובית, עגבניות, אפונה, כמון ותערובת תבלינים המשתנה לפי אזור. וואלה צ'ולה קולצ'ה - מאכל העשוי מחומוס, עגבניות ובצל שמבושלים יחד עם שום, זנגביל, עלי דפנה ואניס. שיפודי קבב - עשוי מבשר טחון מתובל מסוג כבש או הודו. גבינת פניר - גבינה, המוכרת לרוב כגבינת הקוטג' של הודו ומיוצרת מחלב פרה או תאו. טיקה פניר - קוביות גבינה וירקות על שיפוד הנצלים בטנדור. משקאות: צ'אי מסאלה - תערובת של תה המורכב מזנגביל, הל, קינמון, ציפורן, אניס, זרעי שומר, אגוז מוסקט ופלפל אנגלי לתערובת מוסיפים חלב ומרתיחים יחד. תבלינים: טנדורי - תערובת תבלינים המכילה כוסברה, פפריקה, כמון, עלי דפנה, פלפל שחור, ציפורן, קינמון, זנגביל, מלח, הל, כורכום, כוכב אניס, שום, נענע, חילבה וחרדל. גאראם מסאלה - כורכום, הל, כוסברה, קינמון, מסמרי ציפורן, זרעי כמון, גרגרי פלפל שחור, אגוז מוסקט. רוטב טיקה - רוטב עגבניות אדום בשמן. גהי - חמאה מזוקקת. === מסעדות הודיות === === אוכל כשר === בהודו ישנם בתי חב"ד באנדמן, גואה, גוקארנה, דלהי, דרמסאלה, האמפי, ואראנסי, ווטה קאנאל, מומבאי, מנאלי, סרי לנקה, פונה, פושקר, קאסול, קוצ'ין, קסר דייוי, ורישיקש. בחלק מבתי חב"ד במדינה ישנן מסעדות כשרות וכמו גם חנויות בהן נמכרים רק מוצרים כשרים. תוכלו לקרוא פרטים נוספים על בתי חב"ד - באתר חב"ד בהודו וכן באתר בית חב"ד. == שתייה == == לינה == == הגעה == === אשרת כניסה === אזרחים ישראלים זקוקים לויזה על מנת לבקר בהודו. כיום ישראלים יכולים להוציא 2 סוגי ויזות עיקריות, הראשונה - ויזה אלקטרונית להודו אשר תקפה ל-30 יום מרגע הכניסה להודו, ומאפשרת כניסה אחת בלבד. כדי לעודד תיירות להודו בתקופת הקורונה, הויזה האלקטרונית ל-30 יום ניתנת כרגע בחינם, עם מנפיקים באנגלית ישירות דרך משרד ההגירה של הודו. ויזה אלקטרונית נוספת שניתן להנפיק היא ויזת עסקים אלקטרונית. הויזה תקפה לשנה אחת ומאפשרת כניסות מרובות להודו לאורך תוקפה. כמו כן היא מאפשרת שהייה רצופה של עד 180 יום בהודו. אפשרות נוספת היא הנפקת ויזה ישירות בדרכון, את הויזה הזו ניתן להנפיק רק דרך שגרירות הודו בתל אביב. === בטיסה === === בדרך הים === === ברכבת === === במכונית === === באוטובוס === == תחבורה == == נימוסים והליכות == == חשוב לדעת == === שגרירות ישראל === ישראל שגרירות ישראל בהודו‏, ‎כתובת: 3 AURNGZEB ROAD, ניו דלהי, הודו.‏, ☎ ‎91 11 30414500. ‏ שעות פעילות: בימים ב' עד ו' בשעות 09:00 עד 12:30. בנוסף לכך, לישראל קונסוליות כלליות בערים מומבאי ובנגלור. === סכנות פוטנציאליות === באופן כללי הודו בטוחה למדי עבור מטיילים זרים, כאשר מספר מקרי הפשע, ובפרט הגניבות, לא שונים מכל יתר המדינות המתפתחות. בכל מקרה, כל עוד מקפידים לשמור על אמצעי הזהירות הבסיסיים ומסתמכים על השכל הישר סביר להניח שתהיו בטוחים למדיי במהלך הטיול. עבור אנשים ששוקלים לבקר באזורי עימות כמו ג'אמו וקשמיר ולדאק אשר בקצה הצפוני של הודו, וכמו גם עבור אנשים אשר שוקלים לטייל לאזורים אסאם, נאגאלנד, טריפורה, מיזוראם, מגלאיה, מניפור ו ארונצ'אל פרדש אשר במזרח הודו מומלץ לשקול זאת היטב ולהתייעץ עם כך עם השגרירות שלכם בהודו וכמו גם להתייעץ עם הודים שאתם מכירים אם הם סבורים שבהווה תהיו בטוחים אם תיסעו ליעדים הללו. לאורך השנים ישנם לא מעט בעיות של חוק וסדר באזורים הללו, למרות שהמצב השתפר באופן ניכר. כדאי גם להיות זהירים יותר אם אתם שוקלים לטייל לאזורים המיוערים במיוחד בחלק המזרחי של מרכז הודו אשר משתרע על פני המדינות צ'אטיסגאר, ג'הרקהאנד, הקצה המזרחי של מהרשטרה והקצה הצפוני של טלנגאנה. ראוי לציין אף על פי כן שהאזורים הבעיתיים יותר נמצאים בחלקים המרוחקים יותר של המדינות הללו בעוד שצ'אטיסגאר, ג'הרקהאנד, מהרשטרה ובטלנגאנה בטוחים לחלוטין. למרבה הצער ישנם לא מעט גנבים אשר פעילים למדיי באזורים המתויירים של המדינה. ראוי אף על פי כן לציין שלרוב הם אינם נוהגים באלימות כלפי הקורבנות שלהם. סביר יותר להניח שהגנבים ההודים ינסו לכייס אתכם מאשר לפרוץ לחדר שלכם. משום כך עדיף לנקוט באמצעי הזהירות הנחוצים על מנת שהדלת של הדירה/בית בו אתם שוהים תהיה נעולה בחוזקה, ולהיות תמיד מודע לסיכון שמישהו עשוי לנסות לחפש את ההזדמנות לכייס אתכם כאשר אתם מסתובבים בחוץ. כדאי לקחת בחשבון שחלק מהאנשים בחנויות או אנשים אחרים שמתעסקים עם כספים עלולים לנסות לרמות אתכם. הדבר שכיח במיוחד בדלהי בה לא מעט תיירים מערביים דיווחו על כך שהונו אותם בדרך זו. קטגוריה זו כוללת גם את האנשים הרשמיים שמוכרים כרטיסים באתרי התיירות, עובדים בתחנות במוניות בהם משלמים מבעוד מועד את עלות הנסיעה, וסוחרים בכל בתי העסק מלבד קומץ בתי העסק הכי הכי יוקרתיים. הקפידו תמיד לספור את המזומנים לפני שתתנו אותם לאדם אחר והקפידו תמיד לקבל חזרה את כמות העודף המדויקת. מומלץ להקפיד להגיע להסכמה עם נהג המוניות על מחיר הנסיעה לפני שנכנסים למונית. באופן זה תהיו עשויים לרוב להצליח להימנע מוויכוחים מיותרים הקשורים למחיר הנסיעה בהמשך הנסיעה. אם תוכלו לעשות זאת מומלץ תמיד להתייעץ עם חברים מקומיים או אנשים בדלפקי הקבלה של בית המלון בו אתם שוהים על מנת לנסות להבין מה יהיה המחיר הסביר לנסיעה אותה אתם מתכננים ליעד מסוים. התיירים בהודו לעיתים רבות עלולים למשוך את תשומת לבם של הקבצנים, הנוכלים ואנשים שממוקדים בשידול לקוחות (Touting). הקבצנים לעיתים עלולים אף לנסות לגעת בתיירים מסוימים ו/או לעקוב אחריהם בעודם מושכים בשרוולים שלהם. במקרים הללו מומלץ להגיב בכעס ולומר בקול רם "לא". התגובה הטובה ביותר לרוב תהיה להיראות לא מודאגים ולהתעלם מהם. ככל שתקדישו יותר תשומת לב לקבצן או לאדם שמנסה לשדל אתכם לעשות דבר מה כך הם יחליטו לנסות להגביר את הלחצים ותשומת הלב בכם בתקווה שהם יצליחו להרוויח כסף בתמורה. ראוי לציין שקבצנות היא בלתי חוקית בערים כמו מומבאי ודלהי. עם זאת קבצנות עדיין היא נפוצה למדיי בערים רבות, ובערים המהווים מוקדי משיכה לצליינים ישנם לא מעט אנשים שחייבים לעסוק בקבצנות על מנת לוודא שהם נשארים בחיים. בעוד שתרבות האירוח מאוד חשובה בהודו, לא מקובל לראות שהמקומיים מציעים לחלוק את האוכל שלהם עם אחרים בעת שהם אוכלים. כדאי לקחת בחשבון מתי כדאי ומתי לא כדאי להסכים לקבל הצעות כאלו. היו לא מעט מקרים בהם נוסעים ידידותיים בתחבורה הציבורית (רכבות ואוטובוסים) הציעו אוכל או שתייה לתיירים אשר הכילו חומרים שהותירו את הקורבן ללא הכרה בעודם בוזזים את כל רכושם. הקפידו לענות בנימוס ולומר לא עם חיוך. רוב המקומיים לא ייעלבו מכך שסירבתם להצעתם. מומלץ שלא לסמוך על זרים שניגשים אליכם משום מקום ומציעים לסייע לכם או לספק עבורכם שירות כלשהו (מומלץ לקרוא את המדריך הונאות נפוצות). היזהרו במיוחד מנוכלים הפועלים באתרי התיירות המרכזיים כמו במקדשי קנצ'יפוראם, שם הם פועלים במלוא המרץ נגד תיירים תמימים שלא מכירים את המנהגים המקומיים. אם איש דת או מדריך מציעים לקחת אתכם לטקס דתי, מומלץ לשאול כמה זה יעלה לכם מבעוד מועד, ואל תאפשרו להם להכניס אתכם לסיטואציה בה הם ילחצו אתכם לתת בתמורה "תרומות" על סך אלפי רופי - פשוט תסרבו והמשיכו בדרככם אם אתם מרגישים שלא בנוח. עם זאת, אל תהיו פרנואידים מדי - לעיתים רבות הודים אחרים שמטיילים גם הם ברכבת או משפחות הודיות עשויים פשוט להיות סקרנים כאשר הם רואים תיירים. בשנת 2018 בוצעה דה-קרימינליזציה ליחסי מין בין חד מיניים. ישנה סצנת חיי לילה תוססת בקרב הקהילה הגאה באזורי המטרופולין הגדולים של המדינה וישנם כיום גם מספר ידוענים הודים שאף יצאו מהארון (אך הם מעטים). בעוד שלא מעט גברים הודים עשויים להיות להוטים במיוחד לשוחח עם תיירים, הנשים בהודו לרוב נמנעות מלקיים אינטראקציה כלשהי עם גברים (מקומיים או תיירים). משום כך כדאי לקחת בחשבון שכאשר גבר ניגש לאישה בהודו, אפילו למטרה לא מזיקה כמו לבקש הוראות להגיע למקום מסוים, הוא גורם לה בדרך כלל להיכנס למצב של מגננה, במיוחד כאשר האישה לבושה עם ביגוד מסורתי. משום כך, מומלץ לתעדף פנייה לגברים למטרות מהסוג הזה, או לנהוג באופן מכובד במיוחד כאשר פונים לאישה. פרות נחשבות לחיות קדושות לפי ההינדואיזם, ומשום כך במדינות רבות בהודו אסור על פי חוק לצרוך או להחזיק בשר בקר. זהו נושא רגיש למדיי בחברה ההודית והיו אפילו מקרים קיצוניים בעבר בהם אנשים שאינם הינדים אשר היו חשודים בכך ששחטו פרה או אכלו בשר בקר הותקפו על ידי הינדים פונדמנטליסטים. ==== נהיגה ==== משום שהודו הייתה בעבר קולוניה בריטית עד היום נהוג לנסוע בצד שמאל של הכביש כמקובל בבריטניה. הנהיגה בהודו עלולה להיות מסוכנת. נהגים הודים רבים נוהגים באופן חסר אחריות, תשתית הכבישים לעיתים רבות במצב לא טוב, וכמו גם ישנם לעיתים רבות בעלי חיים המשוטטים ברחובות ובכבישים - שילוב של דברים הגורמים לעיתים רבות לנסיעה בכבישים להיות מורטת עצבים במיוחד. מעל ל-149,000 איש נהרגו בכבישים בהודו במהלך שנת 2015 בלבד - שיעור ההרוגים הגבוהה ביותר בעולם בכבישים, וזאת למרות שבהודו יש רק 22 מכוניות לכל אלף בני אדם (לעומת ארצות הברית לדוגמה בה יש 980 מכוניות לכל אלף בני אדם). על מנת לנסות למזער את הסיכון שתהיו מעורבים בתאונת דרכים במהלך הביקור מומלץ לתעדף נסיעה ברכבות במקום באוטובוסים, להשתמש בשירותי האוטובוסים הממשלתיים במקום באוטובוסים הפרטיים (אשר נוטים לעיתים רבות לאלץ את הנהגים שלהם לעשות משמרות ממושכות מדיי), להשתמש במוניות במקום בריקשות ממונעות, להימנע מלנסוע בכבישים בשעות החשיכה, ולא להסס לרדת מהמונית או המכונית אם אתם חשים שהנהג מסוכן. סוגיה מהותית נוספת שחשוב לקחת בחשבון היא שחלק ניכר מהכבישים במדינה עדיין לא מפותחים באופן מהותי. רוב הכבישים בנויים בצורה גרועה במיוחד ומכילים לא מעט סדקים ובורות. מרבית התמרורים אינם אמינים אשר עלול לגרום לכך שהנהגים מקבלים מידע מבלבל מאוד או לא מדויק. אם אתם בספק, מומלץ להתייעץ עם המקומיים אשר בדרך כלל ישמחו לספק בפני התיירים את ההוראות להגיע למקומות אליהם הם מעוניינים להגיע. ==== תקיפת תיירות ==== הודו נחשבת למדינה שמרנית מבחינה חברתית, ובעוד שברחבי המדינה נוהגים רבים המקובלים בקרב נשים במדינות המערב עלולים שלא להיחשב מכובדים לנשים בהודו, לאורך השנים הודו הופכת בהדרגה פחות ופחות שמרנית - במיוחד בערים הגדולות של המדינה. מטיילות לבנות ו/או אסיאתיות עלולות למשוך תשומת לב רבה יחסית (בדרך כלל בצורה של מבטים) מצד המקומיים (במיוחד מגברים) ובמקרים מסוימים, גברים מקומיים שונים עשויים לבקש להצטלם איתן. לרוב סביר להניח שלהודי שמבקש להצטלם אייתכן או בוהה בכן כנראה כמעט שלא נפגש עם זרים בחייו. עם זאת, יכולים להיות בהחלט גם מקרים שמדובר באנשים שמחפשים להטריד נשים. במקרים הללו תוכלו להתקשר למשטרה או אם יש אנשים בסביבה, לעשות סצנה ולצעוק בתקווה שאנשים יבואו לעזרתכן. מחוץ לערים הגדולות נדיר למדיי שאנשים מהמין השני נוגעים זה בזה בפומבי. אפילו זוגות (נשואים או לא נשואים) נמנעים מלהפגין חיבה זה לזה בפומבי. משום כך מומלץ שלא ללחוץ את היד של אדם מהמין השני אלא אם כן אותו האדם מושיט את ידו/ה תחילה. האופן המקובל בו הינדים מברכים זה את זה היא לשים את כף היד מול החזה, או פשוט לומר "נאמסטה" או "נאמאסקאר". שתי הדרכים מנומסות ונכונות באותה מידה, אם כי מעט פורמליות. כמעט כל ההודים (גם אם הם לא יודעים אנגלית) מבינים את המשמעות של "היי" או "Hello". ברוב האזורים בצפון הודו ובערים בגדולות מקובל בהחלט לומר זה לזה "Hello" או "Good day" ולאחר מכן ללחוץ את היד גם אם מדובר באדם מהמין השני. הנשים ההודיות בדרך כלל אינן מעשנות. באזורים כפריים מסוימים נשים כן נוהגות לעשן, אך בדיסקרטיות. מרבית המקומיים נוהגים להיות לבושים בצניעות רוב הזמן - אפילו בחופי הרחצה! משום כך מומלץ לבדוק מבעוד מועד מה הלבוש המתאים ביותר למקום בו אתם הולכים לשהות. באזורים מתוירים יותר, כגון בגואה, בהם מרבית האנשים שפוקדים את חופי הרחצה הם תיירים זרים, מקובל יותר שהנשים לובשות ביקיני בחוף, אך לא מקובל להסתובב בביקיני מחוץ לחוף. כדאי לקחת בחשבון שאין זה בטוח ללכת לאזורים מבודדים אם אתן מטיילות לבדכן. מומלץ במיוחד להקפיד להימנע מללכת ברחובות או באזורים עם מעט אנשים בשעות החשיכה ולהיזהר כאשר אתן לוקחות מונית או ריקשה ממונעת בלילה. מומלץ להימנע מללבוש מכנסיים קצרים צמודים, חצאית מיני, חזיית ספורט, גופיה או בגדים אחרים שחושפים הרבה עור, מכיוון שהדבר עלול למשוך לא מעט תשומת לב לא רצויה מצד המקומיים. לאורך העשורים האחרונים היו מספר מקרי אונס שזכו לפרסום רב בכלי התקשורת, כאשר מבין אותם המקרים חלק מהקורבנות היו תיירות זרות. בעוד שטענה נפוצה היא שהודו היא אחת מהמדינות עם שיעור מקרי האונס הנמוך ביותר לנפש, בפועל מספר גדול של מקרי אונס אינו מדווח. אף על פי כן, עם השנים נשים רבות יותר בוחרות לדווח על מקרי אונס לאחר שמספר מקרי אונס זכו לתשומת לב תקשורתית עצומה והובילו למחאה ציבורית נרחבת. בעקבות ההחמרה במקרי האונס הממשל ההודו החמיר את העונשים על אונס ותקיפות מיניות. ברכבות המקומיות וברכבות הפרווריות בדרך כלל ישנן קרונות ששמורות לנשים בלבד (הן מסומנות ככאלו בחזית הקרון). ברכבות המטרו בדלהי יהיה זה הקרון הראשון ברכבת. ברוב האוטובוסים (הפרטיים והציבוריים) חלק מהמושבים בחזית האוטובוס או בצד אחד של האוטובוס שמורים לנשים. בדרך כלל יהיו גברים שישבו על חלק מהמושבים הללו, אך לרוב הם יפנו את אותן המושבים אם אישה תעמוד ליד אחד מאותם המושבים הללו ותציין כי היא מעוניינת לשבת באותו המושב. באזורים רבים בהודו נשים לא ישבו בתחבורה הציבורית במושב ליד גבר אשר אינו בן זוגה. אם תשבו ליד גבר שאינכן מכירות הוא עשוי לעיתים רבות לקום מהמושב ולשבת במקום אחר באוטובוס. קחו בחשבון שאותם הגברים יעשו זאת מתוך כבוד, ולא מתוך גסות רוח. כדאי לקחת בחשבון שבמסיבות רחוב שנערכות במהלך החגים הרחובות לעיתים רבות מתמלאים בגברים שיכורים. במהלך חגים כמו הולי, הסילבסטר ואפילו בערב חג המולד, גברים מסוימים עלולים לשלוח ידיים או להתנהג בצורה מאיימת/תוקפנית כלפי נשים הנמצאות באותו אזור ההתקהלות. במקרים מהסוג הזה מומלץ לעשות סצנה, לצעוק, וליידע את יתר הנוכחים כי אתן מרגישות מאוימות על מנת שיתר האנשים יוכלו לבוא לעזרתכן. מומלץ לנשים המטיילות לבדן לשקול שלא לקחת חלק בחגיגות הללו לבדן. אם ההתנהגות של גבר מסוים גורמת לכן להרגיש לא נוח הקפידו לומר זאת. אם נראה שאותו הגבר לא מקבל את הרמז, מומלץ להתנצל ולהמשיך הלאה מאשר לבחור בעימות. לבישת ביגוד הודי מסורתי כמו סאלוואר קאמיז (נוח יותר) או סארי (פורמלי יותר וקשה יותר ללבוש) תגרום לרוב לכך שמקומיים רבים יותר יפגינו יותר כבוד כלפי התיירות בהודו שלובשות את אותו הביגוד. שוטרים ואנשי אבטחה אינם רשאים על פי החוק לבצע חיפוש ידני על הגוף של אדם מהמין השני (כגון בנמל התעופה). ==== טרור ==== הסכסוך ההודי-פקיסטני, אשר החל ב-1947, הוביל לכך שהוצאו לפועל פיגועי טרור מרובים בערים המרכזיות בהודו לאורך השנים - מאז 2007 אירעו פיגועי טרור בדלהי, במומבאי ובמספר ערים גדולות נוספות. היעדים לפיגועים משתנים באופן ניכר מפיגוע לפיגוע אך בדרך כלל היעדים של הפיגועים היו האוכלוסייה המקומית ולא התיירים הזרים. המקרה היוצא מן הכלל היה מתקפת הטרור במומבאי בשנת 2008‎ בה במסגרת פיגוע ירי רב נפגעים נרצחו מקומיים רבים יחד עם תיירים זרים בבתי המלון היוקרתיים, בתחנת הרכבת של מומבאי, וכו'. כל המחבלים המעורבים שהוציאו לפועל את מתקפת הטרור היו מפקיסטן ונהרגו במתקפה, למעט מפגע אחד שנלכד בחיים ונתלה בהמשך. אין הרבה דברים שניתן לעשות על מנת להימנע מלהיקלע לפיגועי טרור מלבד לעקוב אחר החדשות המקומיות ולהתייעץ עם השגרירות. === בריאות המטייל === המטיילים בהודו חייבים להסתגל לאקלים שונה ולאוכל שונה. כדאי ללמוד מבעוד מועד כיצד ניתן למזער את הסיכונים לחלות במחלות שונות במהלך הביקור וכיצד להקטין את החומרה של המחלות, אם חלילה תדבקו בהם במהלך הביקור. מומלץ שלא להילחץ יותר מדיי בתחילת הביקור על מנת לאפשר לגוף להתאקלם למדינה. לדוגמה, מומלץ להקדיש יום מנוחה לאחר שמגיעים לראשונה להודו - במיוחד אם מדובר בביקור הראשון במדינה. מטיילים רבים חולים במחלות שונות משום שנגרם לחץ כאשר הם מנסים להספיק כמה שיותר בזמן קצר יחסית. מומלץ להיזהר ממאכלים חריפים אם אינכם רגילים לאכול מאכלים חריפים במיוחד ביום יום. כדאי מאוד לקחת בחשבון שמי הברז בהודו בדרך כלל לא בטוחים לשתייה. עם זאת, בחלק מבתי העסק מותקן פילטר / מטהר, ובמקרים הללו המים צריכים להית בטוחים לשתייה. מי שתייה בבקבוקים (המכונים בהודו בדרך כלל "מים מינרליים") יהיו לרוב בחירה מוצלחת יותר. מותגי בקבוקי המים הפופולריים והבוטחים יותר הם "ביסלרי", "קינלי", "אקוואפינה", ו"הלת' פלוס". אם שמתם לב שהפקק על הבקבוק החדש שקניתם כנראה כבר היה פתוח בעבר, ייתכן שמדובר בבקבוק משומש שמכיל מי ברז שנמכרים שלא כדין. משום כך מומלץ תמיד לוודא שמדובר בבקבוק חדש לחלוטין לפני הקנייה. בתחנות הרכבות בהודו בדרך כלל ניתן לרכוש בקבוקי מים מינרליים של המותג "Rail Neer" אשר נמכרים במחיר סביר. פירות אותם ניתן לקלף, כמו תפוחים ובננות, וכמו גם חטיפים ארוזים, יהיו לרוב אפשרות בטוחה. יש להקפיד תמיד לשטוף את הפירות במים נקיים לפני שאוכלים אותם. המבקרים בהודו לא נדרשים לקבל חיסונים לפני הביקור, למעט חיסון נגד קדחת צהובה אם אתם מגיעים לדוגמה מאזור באפריקה בו קדחת צהובה שכיחה יחסית. עם זאת מומלץ לקבל לפני הביקור בהודו חיסון נגד הפטיטיס A, הפטיטיס B, דלקת קרום המוח, טיפוס, וטטנוס. כדאי לקחת בחשבון שמבקרים רבים בהודו מפתחים במוקדם או במאוחר "שלשול מטיילים" מסיבות שונות ומגוונות. מומלץ להביא לטיול ערכת עזרה ראשונה סטנדרטית, בתוספת תרופה נגד שלשולים וקלקול קיבה. כדאי לקחת בחשבון שמרבית ההודים פיתחו עמידות בפני חיידקים וטפילים מקומיים בעוד שמרבית המבקרים יהיו הרבה יותר רגישים לאותם החיידקים והטפילים. אם יש לכם שלשול חמור במשך יותר מיום-יומיים מומלץ להתייעץ על כך עם רופא בבית חולים פרטי. טפילים כמו ג'יארדיה הם גורם שכיח לשלשול בהודו, והמצב שלכם עלול לא להשתפר אלא אם כן תקבלו טיפול הולם. מלריה שכיחה בכל רחבי הודו, אם כי לפי ה-CDC הסיכון להידבק במלריה מעט יותר נמוך באזור דלהי ובאזור המישורים של הודו. מומלץ לברר מבעוד מועד כיצד תוכלו למזער את הסיכון שתידבקו במלריה במהלך הביקור בהודו, ולעשות ככל שתוכלו על מנת שלא תיעקצו על ידי יתושים במהלך הביקור. מומלץ תמיד להקפיד להשתמש בחומר דוחה יתושים כאשר נמצאים בחוץ (במיוחד בשעות הערב) וגם כאשר ישנים ברכבות ובתי מלון בהם אין מיזוג אוויר. מרבית ההודים משתמשים בחומר דוחה יתושים המכונה "אודומוס" אותו ניתן לרכוש ברוב בתי המרקחת ללא מרשם. חשוב מאוד להקפיד להתרחק מכל הכלבים והחתולים שתתקלו בהם במהלך הטיול מכיוון שבהודו יש את השיעור הגבוה ביותר בעולם של כלבת. אם ננשכתם או נשרטתם על ידי כלב או חתול חשוב מאוד שתגיעו בהקדם האפשרי לבית חולים מרכזי אשר יהיה מסוגל לטפל במקרי כלבת. תוכלו לקבל טיפול מסוג זה בכל בית חולים גדול. החיסון נגד הכלבת אפקטיבי אך ורק אם מקבלים את החיסון לפני שהתסמינים למחלה מתחילים להופיע. כלבת כמעט תמיד תהיה קטלנית לאחר שהתסמינים למחלה מתחילים להופיע. כדאי לקחת בחשבון שבחיק הטבע בהודו תהיו עלולים להיתקל בנחשים ארסיים. אם יכיש אתכם נחש כדאי לנסות ולזכור היטב כיצד הנחש נראה על מנת שתוכלו בהמשך לקבל את התרופה המתאימה ביותר. בכל מקרה הקפידו לפנות בהקדם לטיפול רפואי אם נחש מכיש אתכם. ==== שירותי בריאות ==== הטיפולים הרפואיים בהודו הם בדרך כלל באיכות טובה למדיי. כמעט כל הרופאים בהודו מדברים אנגלית שוטפת ובעלי כישורים ברמה גבוהה במיוחד בתחום ההתמקצעות שלהם. בתי החולים הציבוריים עלולים לעיתים רבות להיות לא סניטריים, צפופים, לא להכיל מספיק עובדים, ולא להכיל מספיק ציוד רפואי. לעומת זאת, בתי החולים הפרטיים בדרך כלל ברמה טובה ביותר ועל כן הודו נחשבת ליעד פופולרי לתיירות רפואית. החיסרון העיקרי של בתי החולים הפרטיים הוא שבדרך כלל הם יקרים בהרבה מבתי החולים הציבוריים, אם כי עלות הטיפול בהם עדיין תהיה לרוב במחירים סבירים לפי הסטנדרטים המערביים. בתי חולים פרטיים רבים יהיו מוכנים לטפל בכם אם תציגו בפניהם ביטוח בריאות בין-לאומי - מומלץ בכל מקרה לבדוק זאת מול בית החולים לפני שאתם הולכים אליו. ישנם גם מרפאות שונות הממוקדות בטיפול במטיילים (תוכלו למצוא את המרפאה הרלוונטית בעיר בה תהיו באתר זה). מרבית החיסונים המומלצים זמינים ברבים מהמרפאות הללו שממוקמות בערים הגדולות. === נגישות תקשורתית === == ראו גם == == הערות שוליים ==