הספרייה המרכזית של סיאטל

הספרייה המרכזית של סיאטל (באנגלית: Seattle Central Library) היא ספריית הדגל של מערכת הספרייה הציבורית של סיאטל, וושינגטון. בניין הזכוכית והפלדה בן 11 הקומות (56.9 מטר גובה) במרכז העיר סיאטל, נפתח לציבור ב-23 במאי 2004. הבניין תוכנן על ידי האדריכל רם קולהאס וג'ושוע ראמוס, חברת ארופ הייתה אמונה על הצד ההנדסי, כמו גם על תכנון התשתיות, חשמל אינסטלציה, בטיחות אש, אבטחה, IT, תקשורת וייעוץ אודיו ויזואלי. לספרייה קיבולת של כמיליון וחצי ספרים וחומרים אחרים, ומציע למעלה מ-400 מחשבים נגישים לציבור. במהלך השנה הראשונה לפתיחתו ביקרו בו למעלה משני מיליון איש. בשנת 2007, הבניין נבחר במקום ה-108 ברשימת 150 המבנים האהובים על הציבור האמריקאי של המכון האמריקאי לאדריכלים. היסטוריה ספרייה ציבורית קיימת בסיאטל משנת 1891, עם זאת, לספרייה לא היה מתקן ייעודי משלה ונדדה מבניין לבניין. ספריית סיאטל קרנגי, הספרייה הקבועה הראשונה הממוקמת בבניין ייעודי משלה בשדרה הרביעית ובמדיסון סטריט, נפתחה ב-19 בדצמבר 1906, מתוכננת בסגנון האמנויות היפות של פיטר ג'יי ובר. אנדרו קרנגי, שפרס את חסותו עליה, תרם 200,000 דולר לבניית הספרייה החדשה. הספרייה בשטח של 5000 מ"ר, הפכה בסופו של דבר קטנה ודחוסה מדי לאוכלוסיית העיר הגדלה בשנות ה-50. היא גם ספגה נזקים ברעידת האדמה אולימפיה ב-1949. ספריית קרנגי נסגרה ב-22 במרץ 1957, ונהרסה ביולי לאחר מכן. ספרייה שנייה, ספריית בינדון ורייט, בת חמש קומות ו-19,000 מ"ר, נבנה באתר של ספריית קרנגי הישנה ונפתחה ב-26 במרץ 1960. הבניין החדש תוכנן בסגנון הבין-לאומי. "מזרקת החוכמה" של ג'ורג' צוטאקאווה בצד השדרה החמישית (הועברה לשדרה הרביעית בספרייה הנוכחית) הייתה הראשונה מבין המזרקות הפיסוליות הרבות של אותו אמן. בסוף שנות ה-90, הספרייה הפכה שוב צפופה מדי ושני שלישים מהחומרים שלה הוחזקו באזורי אחסון בלתי נגישים לקוראים. כדי לפנות מקום לספרייה המרכזית הנוכחית של סיאטל, הספרייה השנייה נסגרה ב-8 ביוני 2001, ונהרסה באותו נובמבר, ספרייה זמנית נפתחה ב-7 ביולי במרכז הכנסים והמסחר של מדינת וושינגטון. המימון לבניין החדש של הספרייה המרכזית של סיאטל, בסך 196.4 מיליון דולר, הגיע מהקופה הציבורית לאחר הצבעה שנערכה, בנוסף לתרומה של 20 מיליון דולר מהמיליארדר ביל גייטס. תכנון במפלס הראשון, הפונה לשדרה הרביעית, ממוקם הלובי, דלפק קבלה ומרכז ילדים. הוא כולל גם אודיטוריום ע"ש מיקרוסופט, שמכיל 275 מקומות. מדרגות נעות מחברות את הלובי של השדרה הרביעית למפלס השלישי, הפונה לשדרה החמישית ונקראת הסלון ע"ש קרן נורקליף. הוא כולל בית קפה קטן, חנות מתנות ומרכז נוער. המפלס הרביעי, המכונה "הקומה האדומה", מעוצב ב-13 גוונים של אדום כולל ארבעה חדרי ישיבות ושתי מעבדות מחשבים. מעבדת המחשבים הראשית ממוקמת במפלס החמישי, והיא נקראת Mixing Chamber של צ'ארלס סימוני, עם 338 עמדות מחשב ומאגרי מידע. חלק עיקרי של הבניין הוא "ספירלת הספרים", שנועדה להציג את אוסף הסיפורת של הספרייה מבלי לפרק את הסיווג של שיטת דיואי לקומות או חלקים שונים. הספירלה מתחילה בקומה השישית, דרך הקומה השביעית והשמינית ומסתיימת בקומה התשיעית. היא מורכבת מסדרת מדפים רציפה בשיפוע מקסימלי של 2 מעלות. הקומה השמינית כוללת גם גלריות אומנות וחדרי מוזיקה, ובקומה התשיעית נמצא אוסף גנאלוגיה וחדר מפות. הקומה העשירית מחולקת בין חדר סיאטל, המכיל אוספי היסטוריה מקומית, לבין חדר הקריאה ע"ש בטי ג'יין נארבר עם 400 מקומות ישיבה. הוא כולל גם נקודת תצפית פנימית דרך כל הקומות עד הקומה הראשונה. תגובות התפוסה בספרייה יותר מכפולה מהתחזיות. בשנה הראשונה לפתיחתה ביקרו בה 2.3 מיליון איש, כאשר 30% מהם אינם תושבי סיאטל. דעתם של מבקרי אדריכלות חלוקה. פול גולדברגר, מבקר אדריכלות בניו יורקר, הכריז עליה "הספרייה ההחשובה ביותר שנבנתה בדור, והמרגשת ביותר". המועצה האמריקאית של חברות ההנדסה (ACEC)בוושינגטון העניקה לספרייה את פרס הפלטינה שלה על חדשנות ב"פתרונות המבניים" שלה. מבקרים אחרים כינו אותו "מבלבל, לא אישי, לא נוח, מעיק", "מעוצב בצורה גרועה ומדוכאת" "אינה מתפקדת", ועוד. הספרייה זכתה לגינוי חריף על ידי פרויקט המקומות הציבוריים, שציין כי "אם הספרייה הייתה 'מרכז קהילתי' אמיתי, האזורים הפעילים בה היו מתחברים ישירות לרחוב, זה המקום שבו הספרייה של קולהאס האטומה מהמדרכות והרחובות שמסביב לה, נכשלת לחלוטין". בנוסף ציינו כי "המבקרים ליהקו אותו כיצירת מופת של עיצוב החלל הציבורי. כאילו מסונוורים מהכישרון של האדריכל לפלאש ולפרסום, הם לא יכולים לאתר, או אולי מסרבים להכיר בתקלות ביצירתו". תמונות נוספות קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה המרכזית של סיאטל Seattle Central Library, באתר של OMA, משרדו של רם קולהאס Seattle Central Library / OMA + LMN, סקירה באתר ArchDaily הערות שוליים