סן אנטוניו

סן אנטוניו (באנגלית: San Antonio) היא העיר השנייה בגודלה במדינת טקסס, והשביעית בגודלה בארצות הברית. העיר שוכנת בדרום טקסס, והיא שער הכניסה התרבותי אל דרום-מערב ארצות הברית. העיר היא מושב מחוז בקסאר. בהערכה לשנת 2019 מתגוררים בעיר 1,547,253 תושבים. קצב גידול האוכלוסייה בסן אנטוניו הוא בין הגבוהים בארצות הברית (רביעית בקצב הגידול בין השנים 2000–2006). במטרופולין סן אנטוניו מתגוררים כ-2 מיליון תושבים, והיא המטרופולין ה-28 בגודלה בארצות הברית. בעיר ישנה נוכחות צבאית גדולה – היא ביתם של בסיס משותף סן אנטוניו (שמאחד את פורט סם יוסטון, בסיס חיל האוויר לקלנד ובסיס חיל האוויר רנדולף) והבסיס העירוני ברוקס. העיר היא ביתו של מרכז הרפואה של דרום טקסס, המרכז המחקרי והטיפולי היחיד באזור דרום טקסס. בעיר מבקרים כ-20 מיליון תיירים מדי שנה. אתרי התיירות העיקריים בעיר הם מבצר אלמו בו נערך קרב אלמו, טיילת נהר מפורסמת, תרבויות האלמו והטקסאנו, עולם המים של סן אנטוניו, ופארק השעשועים סיקס פלאגס פיאסטה טקסס. העיר היא גם ביתו של מוזיאון האמנות המודרנית הראשון בטקסס, מוזיאון מריון קוגלר מקניי. בסמיכות לעיר מצוי הפארק הלאומי אתרי המיסיון בסן אנטוניו, הכולל ארבעה מיסיונים, שהוכר כאתר מורשת עולמית. היסטוריה אינדיאנים התגוררו בסביבה בזמן שלפני הגעת האירופים. המתיישבים האירופים הראשונים היו חוקרים ומיסיונרים קתולים ספרדים שהגיעו לאזור בשנת 1691. הם ביקרו במקום בתאריך 13 ביוני, יום החג של אנטוניוס מפדובה, ולכן הם קראו למקום על שמו. ספרד החליטה להקים התיישבות במקום, והבנייה החלה בשנת 1718. סנט אנטוניו הפכה לעיר הספרדית הגדולה ביותר בטקסס. בשנות ה-30 של המאה ה-19 הייתה חלק מרפובליקת טקסס, שהפכה בשנת 1845 למדינה ה-28 בארצות הברית. לאחר מכן האזור הפך לחזית במלחמת ארצות הברית – מקסיקו, שפגעה רבות בעיר, וגרמה לירידה של כשני שלישים באוכלוסייתה. לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, העיר שגשגה כמרכז של תעשיית הבקר. במהלך התקופה סן אנטוניו נשארה עיר גבול, דבר שהשפיע על תערובת האוכלוסייה הייחודית שלה. מאז סוף המאה ה-20 החלה צמיחה מהירה בכמות התושבים. בעיר התרחש אסון מהגרים בו נהרגו עשרות אנשים. אקלים בדרך כלל מזג האוויר חמים והקיצים לחים, אחת לשנתיים שלוש בערך יורד שלג, אך הצטברותו על הקרקע נדירה. חורפים שלמים עשויים לחלוף ללא שלג. על פי נתוני השירות המטאורולוגי היו בעיר 32 מקרי שלג בלבד ב-122 השנים האחרונות. בפעם האחרונה נצפה שלג בעיר בדצמבר 2017 כאשר 5 ס"מ נצברו על הקרקע. שיא כמות של שלג בעיר אירע בינואר 1985 כאשר הצטברו 41 ס"מ של שלג. עם זאת, האזור מועד לעיתים לשיטפונות, באוקטובר 1998 אירע אחד מאירועי השיטפון היקרים ביותר בתולדות ארצות הברית עם נזק מוערך של כ-750 מיליון דולר וכ-32 מקרי מוות. ביולי 2002 ירדו 35 ס"מ של גשם שהביאו לשיטפונות ולמותם של 12 בני אדם. יולי אוגוסט הם החודשים החמים בעיר עם ממוצע של C°‏ 35. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה בעיר הייתה C°‏ 44 ב-5 בספטמבר 2000. החודש הקריר ביותר הוא ינואר. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנרשמה בעיר הייתה C°‏ 18− ב-31 בינואר 1949. פוליטיקה מועצת העיר מורכבת מעשרה נציגים הנבחרים בעשרה מחוזות בחירה השווים באוכלוסייתם. ישנה הגבלה על אורך הכהונה וחבר מועצת העיר לא יכול לכהן יותר מ-4 קדנציות בסך הכל ובחירות מתקיימות כל שנתיים. ראש העיר הנוכחי הוא רון נירנברג. כלכלה מספר חברות גדולות הקימו בעיר מטה ראשי. בין חברות אלו H-E-B שפועלת גם מחוץ לארצות הברית. בקרבת העיר ממקומות בסיסי צבא ארצות הברית רבים. דמוגרפיה 28.5% מאוכלוסיית העיר הם בני מתחת ל-18, 10.8% בין 18 ל-24, 30.8% בין 25 ל-44, 19.4% בין 45 ל-65, ו-10.4% מגיל 65 ומעלה. 48% מהאוכלוסייה הם גברים ו-52% נשים. ההכנסה הממוצעת למשק בית בעיר היא 36,214 דולר, כ-14% מהמשפחות בעיר נמצאות מתחת לקו העוני. בשנת 1874 בעיר הוקם בית כנסת. בשנת 2000 נפתח מוזיאון הזיכרון לשואה של סן אנטוניו. גזע נכון ל-2010: 72.6% – לבנים 6.9% – אפרו-אמריקאים 2.4% – אסייתיים 0.9% – אינדיאנים 3.4% – 2 גזעים או יותר פשע בתחילת שנות ה-80 החל לעלות הפשע בעיר, בשנת 1983 הייתה העיר במקום העשירי במספר מקרי הרצח בטקסס עם 18.5 מקרי רצח ל-100 אלף תושבים. בין השנים 1987 ל-1994 מספר הנערים שנעצרו בגין החזקת נשק לא חוקי, הוכפל. בסוף שנת 1993 הגיעה העיר לכמות מקרי המוות הגבוהה בהיסטוריה עם 230 מקרי רצח. בשנת 2016 הגיעה העיר לכ-151 מקרי רצח, הכמות הגבוהה ביתר מזה 20 שנה. רוב מקרי הרצח בעיר היו גברים היספנים ואפרו אמריקאים בגילי 18–29, 40% מהמקרים קשורים לעסקאות סמים ולסכסוכים בתוך המשפחה. ערים תאומות ספרד לאס פאלמאס דה גראן קנריה, האיים הקנריים, ספרד ספרד סנטה קרוס דה טנריפה, האיים הקנריים, ספרד מקסיקו גוודלחרה, מקסיקו מקסיקו מונטריי, מקסיקו (מ־1992) קוריאה הדרומית קוואנגג'ו, קוריאה הדרומית טאיוואן גאושיונג, טאיוואן הודו צ'נאי, הודו הרפובליקה העממית של סין וושי, הרפובליקה העממית של סין נמיביה וינדהוק, נמיביה ראו גם נמל התעופה הבין-לאומי סן אנטוניו קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של סן אנטוניו (באנגלית) סן אנטוניו, ברשת החברתית X (טוויטר) סן אנטוניו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סן אנטוניו (טקסס), דף שער בספרייה הלאומית