נמל התעופה הבין-לאומי קליבלנד הופקינס

נמל התעופה הבין-לאומי קליבלנד הופקינס (באנגלית: Cleveland Hopkins International Airport) הוא נמל תעופה בקרבת העיר קליבלנד, במדינת אוהיו, המשרת את המרחב המטרופוליטני של העיר וכן משרת אוכלוסייה של ערים נוספות באזור ואת צפון-מזרח מדינת אוהיו. הוא נמל התעופה העמוס ביותר במדינת אוהיו, ומדורג בין 50 נמלי התעופה העמוסים ביותר בארצות הברית. סימנו הבין-לאומי של נמל התעופה ברשות התעופה הפדרלית (FAA) וגם בארגון יאט"א הוא CLE, והוא מסומן באותיות KCLE בארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית ICAO. הנמל נמצא בבעלות העיר קליבלנד, ומפעילה אותו מחלקת הנמלים העירונית. מקור השם שני חלקים נפרדים יש לשמו של נמל התעופה הבין-לאומי קליבלנד הופקינס. השם הראשון "קליבלנד" הוא כמקובל בנמלי תעופה בעולם, שמה של העיר המרכזית שבסמיכות לה נמצא הנמל, ואת תושביה הוא משרת. החלק האחר "הופקינס" הוא תוספת מאוחרת, שהוספה כאות כבוד לוויליאם הופקינס (William R. Hopkins) מי שכיהן בעבר כמנכ"ל עיריית קליבלנד, ויזם ודחף בפועל את הקמת נמל התעופה, וגם ליווה את תהליך ההקמה. שמו של ויליאם הופקינס הוסף לשם נמל התעופה קליבלנד בשנת 1951, לכבוד חגיגות יום הולדתו ה-82. היסטוריה נמל התעופה נחנך בתאריך 1 ביולי 1925 וחגג ב-2025 מאה שנים להיווסדו. שמו המקורי היה "נמל התעופה העירוני של קליבלנד" (Cleveland Municipal Airport). היוזמה בהחלטה על הקמת הנמל, רכישת הקרקע והפיקוח על ההקמה נעשו ע-די מנכ"ל העירייה ויליאם הופקינס. הטיסות הראשונות אל ומהנמל היו טיסות שהובילו דברי דואר של דואר אוויר, בשירות הדואר האווירי של ארצות הברית (U.S. Air Mail Service). לפני חנוכת הנמל, שירות דואר האוויר לקליבלנד הופעל משדה תעופה קטן, שהיה במיקום קרוב לאתר הנוכחי של נמל התעופה. בתחילה השתמשו בנמל אלפים אחדים של נוסעים, אך תוך ארבע שנים בלבד, כבר ב-1929 הגיע מספר הנוסעים ל-20,000. באותה השנה נחנך בנמל טרמינל חדש. הודות לגודלו של הנמל, החל מ-1939 נערכו בו תערוכות אוויריות לאומיות וכן מפגנים אוויריים, שמשכו מאות אלפי צופים ודמיויות ידועות מעולם התעופה דוגמת צ'ארלס לינדברג (Charles Lindbregh), אמיליה ארהארט (Amelia Earhart) ודמויות ידועות אחרות. המפגנים הופסקו בעת מלחמת העולם ה-2, ולאחר תאונה שבה מטוס P-51 מוסטנג התרסק לתוך בית מגורים קרוב, ונהרגו 2 דיירים וטייס המטוס, המפגן הופסק סופית. חדשנות וראשוניות לנמל התעופה קליבלנד ראשונויות במספר תחומים. הוא היה נמל התעופה הראשון בבעלות עירונית ובתפעול עירוני. בתחומיו נבנה מגדל פיקוח ראשון במתכונת מודרנית, מוגבה מעל יתר מתקני הנמל, עשוי מזכוכית וצופה 360° לכול כיוון. ב-1930 היה גם לנמל הראשון להאיר בלילות את מסלולי הטיסה שלו. הנמל היה הראשון להפעיל בשנת 1939 בקרת רדיו קרקע-אוויר. בנמל זה הופעל לראושנה בצפון אמריקה ב-1956 טרמינל במבנה של חלוקה לשתי קומות, המפרידות בין הנוסעים ממריאים לנוסעים הנוחתים. בנוסף, היה לנמל הראשון בצפון אמריקה, אליו חובר ישירות קו רכבת אזורי, בשנת 1968. מלחמת העולם השנייה ואחריה ב-1942 בעת שהתנהלה מלחמת העולם השנייה, הוקמו בשולי הנמל שני מתקנים משמעותיים. האחד מפעלי פישר, שייצרו חלקים עבור מטוסי הפצצה מדגם בואינג B-29 סופרפורטרס (לאחר המלחמה, המפעלים שינו את ייעודם מספר פעמים). האחר היה מרכז מחקר ומעבדה בשם הוועדה הלאומית המייעצת לאווירונאוטיקה (NACA-National Advisory Committee for Aeronautics), שלאחר המלחמה הפך מרכז מחקר של נאס"א, ומאוחר יותר קראו לו על-שם האסטרואנאוט ג'ון גלן. לאחר מלחמת העולם ה-2 בשנות ה-60 ושנות ה-70 הסיטו בעיות כלכליות אזוריות את תשומת הלב של שלטונות קליבלנד מפיתוח הנמל, אך ב-1973 הושלם מהלך מודרניזציה והרחבה של מתקני הטרמינל. ב-1987 חברת קונטיננטל איירליינס פתחה בסיס בנמל התעופה קליבלנד, ובזכות בסיס זה עברו ב-1999 בנמל מספר שיא של 13.26 מיליוני נוסעים, נתון שהלא שוחזר מאז. מאוחר יותר סגרה קונטיננטל את הבסיס בנמל (לאחר איחוד עם יונייטד איירלינס). ב-2008 הושלם מהלך נוסף של שדרוג בנושאי בטיחות וזמני טיפול בטיסות ונוסעים. ב-2014 המספר הנוסעים חצה את רף 10 המיליון, לראשונה מזה עשר שנים, ונעשו תוכניות להחלפת הטרמינל בחדש בשנת 2021, אך התפרצות מגפת הקורונה מנעה את ביצוע התוכניות. בשנת 2023 הפעילה חברת פרונטיר איירליינס בסיס משלה בנמל. גאוגרפיה ואקלים גאוגרפיה נמל התעופה קליבלנד נמצא בצפון מזרח ארצות הברית, בקרבת העיר קליבלנד, שאותה ואת המרחב העירוני שלה הוא משרת. הנמל נותן שירות לאזור הצפון-מזרחי של מדינת אוהיו, מחוז קייאהוגה. העיר מרוחקת כ-19 ק"מ מהעיר התחתית של קליבלנד. מרחק הנסיעה לקולומבוס בירת אוהיו והעיר הגדולה ביותר בה מסתכם בכ-215 ק"מ, לעיר אקרון מעט פחות מ-60 ק"מ, ואל סינסינטי בדרום מערב אוהיו המרחק הווא כ-386 ק"מ. מרחקו של נמל התעופה לימת אירי (Erie) פחות מ-10 ק"מ בקו אווירי, וכ-70 ק"מ מגבול ארצות הברית-קנדה, העובר באמצע אגם אירי. נמל התעופה נמצא בגובה של 243.7 מטר (799.5 רגל) מעל פני הים. אקלים בתקופות הקיץ שורר בנמל התעופה מזג אוויר חמים, ועונות החורף מושלגות וקרות מאוד. אחד מתנאי מזג האוויר החשוב לתפעול נמלי תעופה הוא מהירות הרוחות. מהירות הרוח השנתית הממוצעת בנמל עומדת על 18.11 קמ"ש. בחודשים נובמבר עד פברואר מהירות הרוח הממוצעת נעה בין 22.7-21 קמ"ש, ובחודשים יולי ואוגוסט הרוח נושבת בממוצע במהירות של 13.5 קמ"ש. כמות המשקעים השנתית עומדת על ממוצע כללי של 1,005.5 מ"מ, כמות משקעים זו מורכבת מ-679 מ"מ גשם ו-326.5 מ"מ שלג. באזור יורדים משקעים (גשם, שלג או במעורב) בממוצע שנתי במשך 103.6 ימים. החודש החם ביותר בשנה בנמל הוא יולי, והקר ביותר הוא ינואר. מסלולים, טרמינלים, נוסעים, מטענים, שירות טכני מסלולים: קיימים בנמל שלושה מסלולי טיסה, כולם ברוחב 45.72 מטר (150 רגל). מסלול 6L/24R באורך 2,743 מטר (9,000 רגל) מבטון, מסלול 6R/24L הוא הארוך ביותר - 3,304 מטר (9,953 רגל) מבטון, והמסלול הקצר 10/28, באורך 1,834 מטר (6,017 רגל) מבטון מחופה באספלט. כל המסלולים מוארים בלילה. טרמינלים: טרמינל אחד משרת את הנמל. לטרמינל שתי קומות, לצורך הפרדה בין נוסעים ממריאים ונוחתים. שלוש שלוחות C-A יוצאות מהטרמינל המרכזי. בכל שלוחה יש בידוק ביטחוני, חנויות וישירותים, וגשרי עלייה למטוסים. כל שלוחה משרתת חברות תעופה מסוימות. קיימת גם שלוחה D, אך היא פנויה מאז שנת 2014, כאשר חברת יונייטד איירליינס סגרה בסיסה בנמל ואת רוב הפעילות, ואת הפעילויות הנותרות העבירה לשלוחה C. נוסעים, מטענים ותנועו מטוסים: מספר הנוסעים בשנת 2024 עמד על 10.17 מיליון, גידול בשיעור של 3% מול שנת 2023. הנתונים טרם חזרו לנתוני השיא של מספר הנוסעים שעברו בנמל בשנת 2008, שעמד על 11.11 מיליון, וגם לא לשיא של 1999, לפני מגפת הקורונה. כמות המטענים ב-2024 הגיעה לכ-110,000 טון, ותנועות המטוסים (המראות ונחיתות) הסתכמו ב-91,100. שירותים טכניים ומזון: בתחומי הנמל מתנהלת תחנת תחזוקה טכנית אזורית של חברת יונייטד איירליינס בנוסף, קיים מפעל קייטרינג לחברות תעופה, המופעל על-ידי חברה בת של יונייטד. חניה: קיים חניון בנמל התעופה. עם זאת, נוצרה מצוקת חניה החל משנת 2013, כאשר שלטונות הנמל הרסו מבנה חניה לטווח ארוך שהכיל 2,600 מקומות, ונבנה במקומו חניון של 1,000 מקומות בלבד. מאז הנמל מתמודד עם הבעיה בדרכים שונות, בוטלה חצי שעת חניה חינם שהייתה נהוגה בעבר, וחניון אחד הוסב ל"חניון חכם". הצעדים שננקטו פתרו חלקית בלבד את בעיית המחסור במקומות חניה בנמל. שירותים לנוסעים לנוסעי נמל התעופה קליבלנד הופקינס מוענק שירות ברמה הניתנת בנמלי תעופה בין-לאומיים מודרניים אחרים בגודל דומה, בארצות הברית, אירופה ובעולם. כללי ומזון: דרגנועים, מעליות, בתי קפה, מזון מהיר ומסעדות. תקשורת: נקודות אינטרנט, WI-FI חינמי בשטחים ציבוריים, טלפונים ציבוריים, סוכנות דואר. שירותים אישיים: בתי מלון בקרבת מקום, במרחק של 4–6 ק"מ מהנמל, חלקם עם שירות הסעה מהנמל ואליו. אין שירות שמירת חפצים (לוקרים), קיים חדר תפילה למאמיני כל הדתות. שירותים עסקיים וכספיים: עמדות מידע (i), שירותי מכס ופטור ממכס, חנויות פטורות ממכס, כספומטים, שירותי בנקאות והמרת מטבע. תאי עבודה אישיים בתשלום, שני חדרי VIP בתשלום. תחבורה: אוטובוסים ציבוריים, רכבת אזורית, שירות שאטל, מוניות, חניה רגילה וחניה לטווח ארוך (מאז הריסת אחד החניונים קיימת מצוקת חניה), עמדות השכרת רכב של חברות רב-לאומיות, שירות בתשלום של הבאת מכוניות אל ומהחניון. סיוע אישי, רפואי ונכים: שירותי נכים, סיוע בניוד לנכים ולמוגבלי תנועה, עזרה ראשונה, צ'ק-אין אינטרנטי, אישור כניסה של מקבלי פנים לאזורים מוגבלים (בתיאום מראש), כלבי ריפוי וסיוע (בתיאום מראש). טיסה ותיור: כירטוס, נציגויות של משרדי נסיעות וחברות תעופה, איתור חפצים "אבדות ומציאות". יעדים וחברות תעופה רוב היעדים אליהם ומהם נמל התעופה הבין-לאומי קליבלנד הופקינס מקיים קווים סדירים, נמצאים בתחומי ארצות הברית לפי המפורט טבלה, המידע עדכני לינואר 2026: מהנמל מתבצעות טיסות ליעדים בצפון ובמרכז אמריקה, וליעד אחד באירופה. טבלת יעדים מחוץ לארצות הברית, טיסות וחברות תעופה: תאונות ותקריות תאונות ותקריות משנות ה-60, או מימי מלחמת העולם השנייה ועוד קודם לא נכללו, עקב היעדר רלוונטיות ושינויים שחלו מאז בנמל, ובציוד הבקרה והשליטה. תאונות התרסקות מסיבה לא ברורה: בתאריך 20 ביולי 1983 התרסק מטוס נוסעים קטן דו מנועי מסוג רוקוול איירו קומנדר 685 (Rockwell Aero Commander 685) שעל סיפונו היו 5 נוסעים ואנשי צוות. המטוס הנמיך לקראת נחיתה בנמל וההתרסקות אירעה פחות מ-10 ק"מ מקצה מסלול הנחיתה. המטוס פגע באזור תעשייתי. נהרגו חמשת האנשים שהיו על סיפון המטוס ועוד אדם באזור התעשייה, בסך הכל 6 הרוגים. סיבת ההתרסוקת לא נקבעה והועלו מספר אפשרויות, לרבות כשל טכני ותפעול לא מתאים של המטוס. המטוס נהרס לגמרי ונמחק מרשימת המטוסים הפעילים. החלקה על המסלול: בתאריך 20 בדצמבר 1985 הגיע מטוס נוסעים קטן מסוג פיירצ'יילד סוורינגן מטרוליינר (Fairchild Swearingen Metroliner-תשעה עשר מושבים), שעל סיפונו היו 16 נוסעים ואנשי צוות. המסלול היה מכוסה בכתמי קרח ושלג. הצוות לא הצליח לשלוט במטוס, הוא החליק והתנגש בערימת של שלג שערמו קודם לכן כלי פינוי שלג בצידי המסלול. איש לא נפגע בתאונה, אך למטוס נגרם נזק משמעותי. קרח על כנפי המטוס: בתאריך 17 בפברואר 1991, המתין מטוס מטען מסוג דאגלס DC-9 בתפעול חברת ראיין (Ryan International Airlines) להמראה, במשך זמן רב. תנאי מזג האוויר היו קרים מאוד וירד שלג. הצוות לא בדק הצטברות של קרח על הכנפיים במהלך ההמתנה על המסלול בת ה-35 דקות. זמן קצר לאחר ההמראה החרטום הזדקר והמטוס צנח לקרקע והתרסק. סיבת התאונה הייתה הצטברות קרח על כנפי המטוס. שני הטייסים הרגו והמטוס אבד. הגאי גובה תקועים: בתאריך 15 בדצמבר 1992 המריא מהנמל מטוס מסוג וולפאר טורבוליינר 18 (Volpar Turboliner 18). במטוס נכח טייס אחד. מייד אחרי ההמראה הזדקר המטוס בזווית של 69 מעלות וצנח לקרקע מגובה של כ-76 מטר (250 רגל). חקירה העלתה כי הגה גובה הוחלף בצורה לא נכונה 166 שעות טיסה לפני ההתרסקות. הטייס נהרג והמטוס נהרס. התנגשות על הקרקע: בתאריך 29 בנובמבר 2004 הסיע על מסלול ההמראה למקום חניה, מטוס נוסעים מסוג אמבראר 135 אשר נחת בנמל. המטוס המתין להכוונתו של איש צוות קרקע ומשזה אחר להגיע, החליט צוות המטוס להסיע בעצמו, כשטייס המשנה היה על ההגה והטייס הראשי כיוון אותו. המטוס פגע עם אחת מכנפיו במטוס מסוג דומה, שחנה לפני הנגר. לכנף מטוס הפוגע נגרם נזק משמעותי, ואילו המטוס שחנה נפגע במידה קלה בלבד. איש מנוסעי או מצוות המטוס לא נחבל. נקבע שסיבות התאונה היו אי הבנה בין הטייסים, או הכוונה לא מדויקת של הטייס הראשי, ואי ציות לנוהל המחייב להמתין להכוונת המטוס על-ידי איש צוות קרקע. תקריות ניסיון חטיפה עם נפגעים: ב-5 בינואר 1985 התכונן מטוס בואינג 727 בתפעול חברת פאן אמריקן להמראה מנמל התעופה. אשה בת 42 בשם אורנט מייס (Oranette Mays), שלפה אקדח ודרשה לטוס לדרום אמריקה, לברזיל. היא ירתה באשת ביטחון שניסתה לעוצרה ופצעה אותה פצעים קלים, ונכנסה למטוס באיומי אקדח. החוטפת החזיקה בשבעה בני ערובה בתוך המטוס, אך שחררה אם ואת שני ילדיה, ונשראה עם 4 בני ערובה. בעת תחילת התקרית, כאשר עלתה החוטפת למטוס, היו על סיפונו 35 אנשים נוספים, שהצליחו להימלט באמצעות הדלת האחורית. לאחר כשש שעות של משא ומתן, פרץ למטוס צוות של יחידה מיוחדת (SWAT). האשה ירתה באחד מאנשי צוות הפריצה שהיה מוגן באפוד מגן, ונפצעה בעצמה מאש של צוות הפריצה. חבלה במתקן מכ"מ: בתאריך 23 בנובמבר 2022 התפרץ אדם בן 26 עם כלי רכבו לתחומי נמל התעופה, נטש את כלי הרכב, המשיך רגלית וחיבל במתקן מכ"ם של הנמל. הפוגע נתפס, איש לא נפגע בתקרית, אך הטיסות הממריאות מהנמל עוכבו, והטיסות הנוחתות הוסטו לזמן מה לנחיתה בנמל תעופה אחר. תחבורה אל הנמל וממנו כבישים: סביב נמל התעופה כמה כבישים מהירים, כביש מס' 480 המשיק לחלק הצפוני של הנמל, כביש 71 בצד מזרח, כביש 80 בצד דרום, וכביש 90 שמסלולו מקביל לימת אירי. כבישים נוספים בסמוך לנמל התעופה הם 10, 17, 20 ו-237. אוטובוס: קיים שירות אוטובוסים מנמל התעופה לקליבלנד ולערים רחוקות יותר דוגמת אקרון (Akron) ופיטסבורג (Pittsburgh). לרוב, השירות לערים הרחוקות יותר ניתן על-ידי חברת קווי גרייהאונד (Greyhound). רכבת: הקו האדום של רכבות רשות התחבורה של המרחב העירוני קליבלנד (RTA), מחבר את נמל התעופה, עם תחנות שונות בעיר קליבלנד, בתדירות של כ-20 דקות בימי חול, החל ב-4:32 בבוקר ועד 1:14 אחר חצות. תעופה: נמלי תעופה בין-לאומיים קרובים יחסית היכולים לשמש תחליף בעת הצורך לנמל התעופה הבין-לאומי קליבלנד הופקינס, הם נמל התעופה של מטרופולין דטרויט (DTW) במרחק של כ-235 ק"מ, נמל התעופה הבין-לאומי של פיטסבורג (PIT) במרחק של כ־204 ק"מ, ונמל התעופה הבין-לאומי קולומבוס ג'ון גלן (CMH) במרחק של כ-215 ק"מ. ראו גם נמל התעופה הבין-לאומי אינדיאנפוליס נמל התעופה הבין-לאומי סן אנטוניו קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של של נמל התעופה קליבלנד הופקינס CLEVELAND, OHIO, USA 🇺🇸 – HOPKINS INTERNATIONAL AIRPORT – 4K WALK | אורך=05:57, סרטון בערוץ "WALK THE WORLD", באתר יוטיוב נמל התעופה הבין-לאומי קליבלנד הופקינס, ברשת החברתית X (טוויטר) הערות שוליים