Great Dismal Swamp

Great Dismal Swamp on suo Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan koillis- ja Virginian kaakkoisosassa. 1 940 km² alueesta osa kuuluu luonnonsuojelualueeseen. Maantiede Great Dismal Swamp sijaitsee Yhdysvaltojen Virginian kaakkoisosassa ja Pohjois-Carolinan koillisosassa sijaitsevalla rannikkotasangolla Virginian Norfolkin kaupungista etelään ja Pohjois-Carolinan Elizabeth Citystä pohjoiseen. Suolla on pinta-alaa noin 1 940 km² ja sillä on pituutta pohjoisesta etelään noin 60 km. Suosta noin 433 km² kuuluu luonnonsuojelualueeseen. Korkeus alueella on 3–6 metriä merenpinnasta. Suon keskiosissa sijaitsee Lake Drummondin makeavetinen järvi. Suo on hyvin metsäistä aluetta. Seudulla kasvavia puita, pensaita ja muita kasveja ovat esimerkiksi floridansuosypressi (Taxodium distichum), pallosypressi (Chamaecyparis thyoides), punavaahtera (Acer rubrum), tupelot (Nyssa aquatica ja Nyssa sylvatica), kiiltotuomi (Prunus serotina), Magnolia virginiana, valkokletra (Clethra alnifolia), pensasmustikka (Vaccinium corymbosum), kanelisaniainen (Osmunda cinnamomea) ja vesiherneet. Alueella tavataan noin 47 nisäkäslajia ja 200 lintulajia. Nisäkkäisiin kuuluvat muun muassa mustakarhu (Ursus americanus), kojootti (Canis latrans), amerikansaukko (Lontra canadensis), karvalepakko (Lasiurus cinereus) ja carolinanpäästäisen alalaji Sorex longirostris fisheri. Lintulajistoon kuuluvat muun muassa valkopäämerikotka (Haliaeetus leucocephalus), kalkkunakondori (Cathartes aura), sääksi (Pandion haliaetus), kyyhkyhaukka (Accipiter cooperii), amerikanharmaahaikara (Ardea herodias), amerikankaulushaikara (Botaurus lentiginosus), ruosteluhtakana (Rallus elegans), morsiosorsa (Aix sponsa), pihkatikka (Picoides borealis), lymykerttuli (Limnothlypis swainsonii), kolokerttuli (Protonotaria citrea) ja historiallisesti nykyisin de facto sukupuuttoon kuollut rämetulikärki (Campephilus principalis). Historia Great Dismal Swampin alueella asui intiaaneja, joihin lukeutuivat todennäköisesti esimerkiksi nansemondit ja lumbeet. Siirtolaisasutusta alkoi muodostua 1600-luvun lopulta lähtien. Suolle asettui etenkin vapautta etsiviä asukkaita. Tunnetuiksi tulivat esimerkiksi karanneet orjat eli maroonit. Suon nimen antoi Virginian ja Pohjois-Carolinan siirtokuntien rajaa vuonna 1728 vetänyt William Byrd II. Vuonna 1763 nuori George Washington ja joukko muita yrittäjiä perustivat Dismal Swamp Company nimisen yrityksen tavoitteenaan muuttaa alue tuottoisaksi viljelyalueeksi. Suota kuivattii ojittamalla ja seudulle tehtiin teitä orjatyövoimaa käyttäen. Hanke ei menestynyt, mutta taloudellinen toiminta alkoi suuntautua puunhakkuuseen. Chesapeakenlahden Albemarle Soundiin yhdistävä 25 kilometriä pitkä Dismal Swamp Canal rakennettiin vuosina 1790–1828. Vuonna 1973 maita alueella omistanut metsäyhtiö Union Camp Corporation lahjoitti maansa The Nature Conservancy järjestölle, joka puolestaan antoi maat Yhdysvaltain kala- ja villieläinvirastolle, joka loi Great Dismal Swampin luonnonsuojelualueen (Great Dismal Swamp National Wildlife Refuge). Lähteet