גרדינרס איילנד

גרדינרס איילנד (באנגלית: Gardiners Island) הוא אי קטן בעיר איסט המפטון , ניו יורק, במזרח מחוז סאפוק . הוא ממוקם במפרץ גרדינרס בין שני חצאי האיים בקצה המזרחי של לונג איילנד. אורכו 9.7 ק"מ, רוחבו 4.8 ק"מ ויש לו 43 ק"מ של קו חוף. האי נמצא בבעלות משפחת גרדינר וצאצאיה מאז שנת 1639, כאשר ליאון גרדינר רכש אותו מצ'יף מונטאוקט וויאנדנץ' . גודל האי 13.4 קמ"ר, וזהו אחד האיים הגדולים בבעלות פרטית בארצות הברית, אם כי קטן מעט מהאי נאושון במסצ'וסטס, בבעלות משפחת פורבס . גאוגרפיה גודל האי הוא 13.4 קמ"ר. הכוללים יותר מ-4,000 דונם של יער עתיק ועוד כ-4,000 דונם של כרי דשא. רבים מהמבנים מתוארכים למאה ה-17. ב-1989 נאמר כי שוויו של האי הוא 125 מיליון דולר. באי יש את הפריסה הגדולה ביותר של אלון לבן בצפון מזרח אמריקה. עצים נוספים כוללים אדר, דובדבן בר ושדר (עץ). האי הוא ביתם של "המושבה" הגדולה ביותר של שלכים במדינת ניו יורק, והוא אחד המקומות הבודדים בעולם שבהם הם בונים את הקינים שלהם על הקרקע, מכיוון שאין טורפים טבעיים לציפור על האי. היסטוריה המושבה האנגלית הראשונה בניו יורק האי יוּשב על ידי ליאון גרדינר בשנת 1639, שעבר לשם עם משפחתו ממושבת קונטיקט. על פי הדיווחים, הוא רכש את האי מאנשי מונטאוקט המקומיים תמורת "כלב שחור גדול, קצת אבקת שריפה וכלי ירייה, וכמה שמיכות הולנדיות". האינדיאנים קראו לאי מנצ'ונקי, בעוד שגרדינר קרא לו בתחילה האי וייט (Wight), מכיוון שהוא הזכיר לו את האי וייט. הילידים העניקו לגארדינר את התואר, לפחות בחלקו בגלל תמיכתו בהם במלחמת פקווט . ב-5 באוקטובר 1665, לאחר שהבריטים השתלטו על הולנד החדשה והקימו את פרובינציית ניו יורק, ונקבע כי לונג איילנד לא יהיה חלק מהמושבה קונטיקט. ריצ'רד ניקולס, המושל הראשון של המחוז, הוציא פטנט חדש לבנו של אריה גרדינר דייוויד. בשנת 1688, כאשר המושל תומאס דונגאן העניק פטנט המקים באופן רשמי את הממשלה המוניציפלית של איסט המפטון , היה ניסיון לספח את האי, ש"הגרדינרים" התנגדו לו בהצלחה. האי גרדינרס נישאר בלתי תלוי בתחומי השיפוט המוניציפליים החיצוניים עד לאחר המהפכה האמריקנית, כאשר הוא סופח רשמית לאיסט המפטון. גרדינר הקים מטע באי, שגידל תירס, חיטה, פירות, טבק ובעלי חיים. המהפכה האמריקאית בני הזוג גרדינר צידדו במתיישבים במהלך המהפכה האמריקאית. צי של שלוש עשרה ספינות בריטיות הפליג אל נמל האי והחל לחפש מזון ולבזוז את בית האחוזה שלו; הם תכננו להפוך אותו לשמורת ציד פרטית. בין המתערבים הבריטים היו הנרי קלינטון וג'ון אנדרה. בשלב מסוים, בנם של רב-סרן אנדרה, נתנאל גרדינר שהיה מנתח של חיל הרגלים היבשתי של ניו המפשייר, הביא לפשרה בעניין האי. בעקבות המהפכה, האי הוכנס רשמית לתחום השיפוט של העיר איסט המפטון. מלחמת 1812 במהלך מלחמת 1812, צי בריטי של שבע ספינות הקו וכמה פריגטות קטנות יותר עגנה בצ'רי הארבור וערכו פשיטות על ספנות אמריקאית דרך מצר לונג איילנד. צוותים היו מגיעים לחוף עבור אספקה, שנרכשה במחירי שוק. במהלך אחד הסיורים הבריטיים, אמריקאים תפסו חלק מאנשי הצוות. הבריטים באו לעצור את הבעלים דאז, ג'ון ליון גרדינר, אשר, בהיותו אדם עדין, אימץ את "הגנת החדר הירוק", שם שהה במיטה עם וילונות ירוקים מוקפים בתרופות כדי לגרום לו להיראות חלש. הבריטים, שלא רצו אדם חולה על הסיפון, הניחו לו לחיות. הבריטים היו אמורים לקבור כמה אנשי צוות באי במהלך המלחמה. חלק מהצי הבריטי ששרף את וושינגטון התאסף בנמל ב-1814. סירות האספקה של גרדינר היו מאוישות בעבדים במהלך המלחמה, וזה הקל עליהן לעבור בקווים הבריטיים. לאחר שמדינת ניו יורק ביטלה את העבדות ב-1827, רבים מעבדי גרדינר המשוחררים הלכו להתגורר בפריטאון , ממש צפונית לכפר איסט המפטון . המשך המאה ה-19 גארדינרס פוינט איילנד הוא אי קטן במצר בלוק איילנד, שהוא המיקום הקודם של מגדלור גרדינרס איילנד ופורט טיילר. פעם חצי אי של האי גרדינר, זהו המיקום של שטח בן כ-56 דונם שהממשלה הפדרלית רכשה מהגרדינרים ב-1851 תמורת 400 דולר. העבודה על המגדלור החלה בשנת 1854, כאשר המגדלור הודלק לראשונה בשנת 1855 בעקבות הוצאה של 7,000 דולר לבנייה. זה היה בניין לבנים מרובע בגוגל של 8.2 מטר מרובע בגובה של קומה וחצי עם עדשת פרנל, שייצר אור לבן קבוע הממוקם בגובהשל 10 מ' מעל פני הים. סערת נוריסטר מרץ 1888 גרמה לשבירה בחצי האי, שהפכה את הנקודה לאי לצמיתות (אך הותירה אותה בשטח השיפוט של איסט המפטון). בין 1890 ל-1893 האי הצטמק בקצב של 3.3 מ' בשנה. ב-7 במרץ 1894, המגדלור ננטש, וזמן קצר לאחר מכן נפל לים. מצוף מואר הוקם אז כ-400 מ' צפונית-מזרחית למגדלור. במהלך מלחמת ספרד – ארצות הברית, מחלקת המלחמה הקצתה 500,000 דולר לבניית סוללת פורט טיילר על האי. מקור אחד מציין שהוא נקרא בצו כללי 194 מ-27 בדצמבר 1904 על שם דניאל טיילר , גנרל וותיק במלחמת האזרחים שמת ב-1882, טענה אחרת היא שהוא נקרא על שם הנשיא לשעבר ג'ון טיילר (1841–1845), שנישא לג'וליה גרדינר טיילר, ילידת גרדינרס איילנד. המאה ה-20 המבצר נועד להיות מורכב מסוללת אדמונד סמית', עם מקומות לשני תותחים M1888 מוסתרים בגודל 8 אינץ' ושני תותחי M1900 בגודל 5 אינץ' על תושבות הכן . רישומים מצביעים על כך שהוא מעולם לא היה חמוש. מאידך, הוא שימש את משרד המלחמה כשדה ניסויים של הפצצת מטוסי קרב הפצצה במחצית השנייה של שנות ה-30 ובמהלך מלחמת העולם השנייה. בשל עלות התחזוקה הגבוהה, האי הועמד למכירה בשנת 1937. הוא נקנה על ידי קרובת משפחה מולטי-מיליונרית, שרה דיודאטי גרדינר, תמורת 400,000 דולר. בית אחוזה שנבנה על ידי דייוויד גרדינר בשנת 1774 נשרף עד היסוד בשנת 1947. היא הקימה בית אחוזה חדש בן 28 חדרים בסגנון גורג'יאני (ראו תמונה משמאל). היא נפטרה בשנת 1953, רווקה, בגיל 90. עם מותה, האי עבר בנאמנות לאחיינה רוברט דייוויד ליאון גרדינר ואחייניתה אלכסנדרה גרדינר קריל (אח ואחות). מ-1955 עד 1963, חברת מחשבים ואלקטרוניקה שכרה את האי למפגשים רמי דרג. רוברט דייוויד ליון גרדינר ואלכסנדרה גרדינר קריל החזיקו באי בתום חוזה השכירות. האי הוגדר כנקודת ציון טבעית לאומית (NNL) באפריל 1967 על ידי שירות הפארקים הלאומיים, מתוך הכרה בבית הגידול של עופות המים וציפורי החוף שלו. סטטוס ה-NNL של האי גרדינרס הוסר ביולי 2006, בעקבות בקשה של הבעלים של האי, אלכסנדרה קריל גולה. ראו גם גאוגרפיה של מצרים ומפרצים באזור לונג איילנד רבתי קישורים חיצוניים ביאורים הערות שוליים