Nikola Tesla

Nikola Tesla (srb. Никола Тесла; * 10. júl 1856, Smiljan – † 7. január 1943, New York) bol srbsko-americký vynálezca, elektrotechnik, strojný inžinier a futurológ. Jeho patenty a teoretická práca formovali základ moderných elektroenergetických systémov na striedavý prúd, vrátane viacfázových sústav a asynchrónnych elektromotorov, ktoré umožnili začiatok etapy zvanej druhá priemyselná revolúcia. Známy je tiež vďaka svojim príspevkom k fyzike elektriny a magnetizmu na prelome 19. a 20. storočia. Na jeho počesť je pomenovaná jednotka magnetickej indukcie – tesla (T). Po víťazstve v tzv. „vojne prúdov“ sa stal široko rešpektovaný ako najvýznamnejší elektrotechnický inžinier v Amerike a svojho času bol v USA pravdepodobne slávnejší ako ktorýkoľvek iný vynálezca alebo vedec v histórii. Mnoho z jeho predošlej práce zaviedlo moderné elektrotechnické inžinierstvo a mnoho jeho objavov malo základný význam pre budúcnosť. Teslov odkaz môže byť viditeľný v modernej civilizácii kdekoľvek, kde je použitá elektrina. Popri jeho práci na elektromagnetizme a inžinierstve, Tesla rôznou mierou prispel k odvetviam ako robotika, balistika, počítačová veda, jadrová fyzika a teoretická fyzika. Hoci bol Tesla veľký vedecko-technický génius, nemal výraznejšie podnikateľské schopnosti, často sa zadlžoval a mal právnické problémy v uznaní viacerých svojich patentov, pričom sa dostal do konfliktov s inými vynálezcami a podnikateľmi, predovšetkým s Thomasom Alva Edisonom a s Guglielmom Marconim. Neskôr sa navyše zaoberal vizionárskymi, no ťažko zrealizovateľnými a drahými projektmi, ako bola napr. bezdrôtová distribúcia elektriny. Kvôli všetkým týmto faktorom sa dostal do finančných problémov, utiahol sa do ústrania a 7. januára 1943 zomrel pomerne chudobný a zabudnutý v jednom z newyorských hotelov vo veku 86 rokov. Životopis Nikola Tesla sa narodil 10. júla 1856 srbským rodičom v dedine Smiljan blízko mesta Gospić v dnešnom Chorvátsku. Jeho otec Milutin Tesla, bol srbský pravoslávny kňaz. Od detstva vynikal talentom na prírodné vedy, študoval na univerzitách v Grazi a v Prahe. V roku 1880 sa presťahoval do Budapešti, kde pracoval v telegrafnej spoločnosti a začal sa intenzívne zaoberať výskumom elektriny, pričom prišiel na princíp striedavého prúdu. O dva roky neskôr sa presťahoval do Paríža a v júni 1884 sa trvalo usadil v Spojených štátoch (občianstvo tam získal v roku 1891). Tesla začal v roku 1884 pracovať vo firme EDISON CO, pretože od malička si predstavoval ako spolu s Edisonom vynaliezajú rôzne vynálezy. Po nezhodách s Edisonom súvisiacich hlavne s nedostatočným Teslovým finančným ohodnotením v roku 1886 založil vlastnú firmu: Tesla Electric Light & Manufacturing. Firma hlavne vyrábala a patentovala vylepšenia na oblúkové lampy. Tesla mal však zakrátko nezhody s investormi, pretože chcel vyrábať striedavý prúd, s čím nesúhlasili a vyhodili ho. Nenašiel si prácu v elektrickom odbore a istý čas musel ako robotník kopať jamy. V roku 1887 podpísal zmluvu s Edisonovým veľkým rivalom Georgom Westinghousom, ktorého zaujali Teslove nápady a od ktorého tak obdržal 1 000 000 dolárov, za ktoré si zariadil vlastné laboratórium. Pokračoval v ňom vo svojom výskume striedavého prúdu a urobil v ňom aj mnoho iných objavov, napr. roku 1890 vynašiel výbojkové žiarovky svietiace bez vlákna. Už roku 1891 sa začal zaoberať technológiou bezdrôtového osvetlenia a v roku 1893 podľa niektorých obhajcov ako prvý na svete verejne demonštroval rádiokomunikačný prístroj (jeho príspevok v oblasti bezdrôtovej komunikácie je však sporný, sústreďoval sa na prenos energie na diaľku). Teslove objavy a vynálezy pokračovali aj v nasledujúcich rokoch, dal si prihlásiť okolo 300 patentov, z toho 112 v USA. Mnoho jeho objavov vzniklo ako vedľajší produkt jeho primárnych výskumov a niekedy si hneď neuvedomil ich budúci potenciál, kvôli čomu ich nepublikoval a neskôr mu tak nebolo prisúdené jeho prvenstvo. Napr. už v roku 1887 ako prvý objavil tzv. röntgenové žiarenie (pomenované po W. Röntgenovi, ktorý ho však „znovuobjavil“ až o 8 rokov neskôr), je dokonca možné, že objavil laser viac ako pol storočie od jeho preukázaného objavu. V 90. rokoch narastali jeho konflikty s Edisonom v tzv. vojne prúdov, v ktorej sa horlivo diskutovalo o otázke vhodnosti použitia jednosmerného alebo striedavého elektrického prúdu. Edison, ktorý chcel mať monopol na distribúciu jednosmerného prúdu vynaložil veľa úsilia a financií, aby očiernil Teslov koncept, no nakoniec neuspel a v roku 1896 firma Westinghouse Electric Corporation uviedla do prevádzky veľkú elektráreň na Niagarských vodopádoch s rozvodným systémom využívajúcim Teslove transformátory napätia, ktoré zanedlho úplne vytlačili jednosmerné rozvody. V roku 1899 sa Tesla presťahoval do mestečka Colorado Springs, kde si vybudoval veľké špecializované laboratórium, v ktorom sa niekoľko mesiacov zaoberal na svoju dobu neuveriteľne pokročilými a vizionárskymi výskumami súvisiacimi hlavne s bezdrôtovým prenosom elektrickej energie. Colorado Springs Tesla opustil v roku 1900, získal financie od miliardára J. P. Morgana a s ich pomocou sa pustil do veľkého projektu tzv. Wardenclyffeskej veže, ktorá mala umožňovať bezdrôtovú distribúciu elektrickej energie na veľké vzdialenosti. S výstavbou 57 metrov vysokej veže sa začalo na Long Islande nasledujúci rok, celý projekt si však vyžadoval ďalšie dofinancovanie a keď Morgan po niekoľkých rokoch nevidel návratnosť svojich investícií, prestal Teslu podporovať. Hoci sa Tesla snažil získať investície aj z iných zdrojov, nebol úspešný, projekt nikdy nebol dokončený a Wardenclyffeská veža bola v roku 1917 zbúraná. Tesla sa navyše dostal do veľkých právnických ťahaníc s Guglielmom Marconim o vynález rádia. Teslu veľmi znechutilo, keď Marconi dostal v roku 1909 Nobelovu cenu za fyziku pre objav rádia, hoci on ho objavil už niekoľko rokov pred ním. Hoci jeho prvenstvo bolo jednoznačne preukázateľné, Marconi mal v tej dobe veľký vplyv a tak tento spor nakoniec vyriešil súd v Teslov prospech až v roku 1943, tri mesiace po Teslovej smrti. V roku 1915 bolo pôvodne ohlásené, že Tesla dostane Nobelovu cenu za fyziku, no z neznámych príčin sa tak nakoniec nestalo (podľa niektorých ju údajne Tesla odmietol). Teslovi narastali finančné problémy, nepodarilo sa mu získať financie na svoje projekty, začal byť verejne zaznávaný a po prvej svetovej vojne sa definitívne utiahol do ústrania. Ďalej pokračoval vo výskumoch, no už viac v teoretickej, nie praktickej rovine, pričom sa zaoberal veľmi futuristickými projektami, ako napr. tzv. lúče smrti (Teleforce), či elektromagnetickým poľom poháňané lietajúce stroje. Hoci sa s ním príležitostne v novinách objavilo nejaké interview, na vedca jeho významu ostal do konca života nedocenený a zabudnutý. Zomrel 7. januára 1943 v izbe hotela New Yorker. Pocty a monumenty Po Teslovi bola v roku 1960 pomenovaná jednotka magnetickej indukcie – Tesla. Jeho meno nesie aj kráter na odvrátenej strane Mesiaca a planétka 2244 Tesla. Podľa neho je pomenovaný aj podnik Tesla, bývalý československý, teraz český a slovenský koncernový podnik vyrábajúci elektrotechnické a elektronické prístroje a súčiastky. V roku 2003 bola založená automobilka Tesla Motors, neskôr premenovaná na Tesla, Inc., ktorá v súčasnosti patrí k najväčším výrobcom elektromobilov na svete. V Srbsku aj USA mu bolo postavených viacero veľkých pamätníkov, jeho meno nesie tiež medzinárodné letisko v Belehrade. Monument venovaný Teslovi bol postavený na Niagarských vodopádoch v New Yorku, v USA. Monument bol oficiálne odhalený v sobotu, 9. júla 2006, pri príležitosti 150. narodenín Nikolu Teslu. Monument bol sponzorovaný kostolom Sv. Georgea Sabriana, Niagarskými vodopádmi a vytvorený Lesom Drysdalom z Hamiltonu, Ontário. Ďaľšiu sochu má vo svojej rodnej dedine. Výtvor pána Drysdala vyhral v medzinárodnej súťaži. Ďalší monument Teslu predstavujúci ho, ako stojí na časti alternátora, bol postavený v Queen Victoria Park pri Niagarských vodopádoch v Ontáriu v Kanade. Konšpiračné teórie Hlavne v súvislosti s jeho neskorším utiahnutým životom a nejasnými futuristickými projektami začali hlavne bulvárne médiá už počas jeho života vytvárať okolo Teslu kult tajomnosti. Hlavne po jeho smrti sa začali šíriť niekedy až absurdné konšpiračné teórie zahrňujúce jeho osobu. Bola mu pripisovaná zodpovednosť napr. za Tunguskú udalosť, Filadelfský experiment či mnohé iné. Zaujímavosti Nikola Tesla bol vysoký 1,88 m, čo bola na tú dobu úctyhodná výška. Bol veľmi štíhlej postavy. 38 rokov po sebe si dokázal udržať rovnakú hmotnosť – 64 kg. Mal fotografickú pamäť a ovládal minimálne 8 jazykov. Keď intenzívne pracoval na svojich vynálezoch, spával len 2 hodiny denne. Bol jedným z prvých ekologických aktivistov na svete. Chcel dosiahnuť, aby sa začali využívať palivá z obnoviteľných zdrojov. Jedným z jeho mála priateľov bol Mark Twain. Tesla pracoval aj na zostrojení vesmírnej lode, ktorú mala poháňať antigravitácia. V roku 1931 mal Tesla predstaviť svetu svoj elektrický automobil. Jednalo sa vraj o prerobený model značky Pierce-Arrow, ktorý bol poháňaný jeho elektromotorom na striedavý prúd. Doteraz sa však nepodarilo odhaliť dôkazy o jeho existencii. V rokoch 1936 až 1937 sa Nikola Tesla zdržiaval vo vtedajšom Československu. Referencie Literatúra WISE, Tad. Tesla : životní příběh jednoho z největších světových vynálezců. 1. vyd. Frýdek-Místek : Alpress, 1997. 431 s. ISBN 80-85975-74-2. TESLA, Nikola. Moje objavy. Pezinok : Formát, 2000. 135 s. ISBN 80-967911-9-2. LOMAS, Robert. Muž, ktorý vynašiel 20. storočie : Nikola Tesla, zabudnutý génius elektriny. 1. vyd. Bratislava : Remedium, 2004. 206 s. ISBN 80-88993-78-4. JONNES, Jill. Říše světla : Edison, Tesla, Westinghouse a závod o elektrifikaci světa. 1. vyd. Praha : Academia, 2009. 436 s. ISBN 978-80-200-1664-5. TESLA, Nikola. Můj životopis a moje vynálezy. 1. vyd. Liberec : Dialog, 2012. 148 s. ISBN 978-80-7424-042-3. PIŠTALO, Vladimir. Tesla, portrét medzi maskami. 1. vyd. Bratislava : Kalligram, 2012. 424 s. ISBN 978-80-8101-613-4. CHENEY, Margaret. Tesla : člověk mimo čas. [Bratislava] : Citadella, 2012. 405 s. ISBN 978-80-970875-7-9. TESLA, Nikola. Moje experimenty a patenty. 1. vyd. Liberec : Dialog, 2012. 133 s. ISBN 978-80-7424-044-7. KENT, David J.. Tesla : génius, který zkrotil elektřinu. 1. vyd. Brno : Jota, 2017. 248 s. ISBN 978-80-7565-238-6. GALLAND, Richard. Nikola Tesla záhady a rébusy : elektrizujúce rébusy, záhady a hádanky. 1. vyd. Bratislava : Ikar, 2019. 223 s. ISBN 978-80-551-6471-7. WASIK, John F.. Záblesk geniality : nestarnúce lekcie kreativity od Nikolu Teslu. 1. vyd. [Bratislava] : Motýľ, 2020. 287 s. ISBN 978-80-8164-224-1. GUNDERMAN, Richard. Tesla : človek, vynálezca a vek elektriny. 1. vyd. Bratislava : Ikar, 2022. 160 s. ISBN 978-80-551-7984-1. PERKO, Marko; STAHL, Stephen M.. Nikola Tesla : podivuhodný život geniálního vynálezce. 1. vyd. Praha : Euromedia Group, 2023. 364 s. ISBN 978-80-242-8984-7. Iné projekty Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o Nikola Tesla Commons ponúka multimediálne súbory na tému Nikola Tesla Externé odkazy Nikola Tesla Museum, Belehrad, Srbsko Memorijalni Centar Nicola Tesla, Smiljan, Chorvátsko – pamätné centrum zriadené v jeho rodnom dome NikolaTesla.fr[nefunkčný odkaz] – vyše 1 200 dokumentov, týkajúcich sa Nikolu Teslu Mágia Nikolu Teslu – vedátorský podcast Mgr. Samuela Kováčika, PhD. a JUDr. Jozefa Kleberca (2023)