גשר האי רוזוולט

גשר האי רוזוולט (באנגלית: Roosvelt Island Bridge) הוא גשר מעלית אנכי בעיר ניו יורק, ארצות הברית המחבר בין רובע קווינס לאי רוזוולט ומגשר מעל התעלה המזרחית של האיסט ריבר. הגשר הוא דרך הגישה היחידה לאי לכלי רכב והולכי רגל, שלא באמצעות תחבורה ציבורית. בנייתו של הגשר החלה ב-17 במרס 1952 והוא נפתח בתאריך 18 במאי 1955. אז הוא נקרא גשר האי וולפייר. עלות הגשר הייתה אז 6.5 מיליון דולר. השם הוחלף לשמו הנוכחי רק בשנת 1973. עד לבנייתו של הגשר, דרך גישה היחידה לאי בכלי רכב הייתה דרך מעלית על גשר קווינסבורו, שחוצה את האי רוזוולט בחלקו הדרומי. אך אין ממנו כביש היורד אל האי. המעלית נהרסה בשנת 1970. למרות היותו גשר נפתח, הוא נפתח לעיתים רחוקות מכיוון שרוב האוניות הגדולות עוברות בתעלה המערבית לאי. הסיבה לכך היא שהיות וזהו הגשר היחיד למעבר כלי רכב המקשר את האי עם הסביבה, עליו להיות פתוח כל הזמן למקרה חירום. הגשר מורכב משני מסבכי וורן. טווח ההרמה נתמך על ידי מגדלי המעלית בכל קצה, המתנשאים לגובה של 49 מ' מעל המים הממוצעים. טווח ההרמה תלוי בשני סטים של 12 כבלים בכל פינה. כל כבל כרוך סביב משקולות נגד בכל קצה, בראש כל מגדל ועל הטווח. ניתן להרים את הגשר על ידי כונן חשמלי אחד בכל מגדל. ראשי מגדלי המעלית היו מחודדים כך שיהיו צמודים לחלק העליון של תוחלת ההרמה. כשהגשר נפתח, הוא מספק לאניות 30 מ' של מרווח אנכי. רוחבו 12 מ', ואורכו הכולל, כולל הגישות, הוא 877 מ'. הטווח העיקרי, שרובו מעל המים, אורכו הוא 127 מ'. עם זאת, מדי ספטמבר הגשר נפתח בעקבות העצרת הכללית של האומות המאוחדות אשר גורמת לסגירת התעלה המערבית מסיבות ביטחוניות. הגשר בנוי משני נתיבים (אחד לכל כיוון) ומדרכה בחלקו הצפוני והוא נמתח לאורך 877 מטרים. רוחבו 12 מטרים. הגשר מספק גישה ישירה לחניון מוטורגייט, שתוכנן כדי למזער את תנועת כלי הרכב באי. החניון הושלם ב-1974 ולאחר מכן הורחב ב-1990. בשנת 2011 הושלם שיפוץ בן 4 שנים בגשר. קישורים חיצוניים ביאורים הערות שוליים