אגם גלניידה

אגם גלניידה (באנגלית: Lake Gleneida) הוא אגם מבוקר בכפר כרמל בתוך עיירת כרמל במרכז מחוז פטנאם, ניו יורק. במקור, בריכה טבעית. הא נסכר על ידי העיר ניו יורק בשנת 1870 והורחב ל-680 דונם לצורך הכללתו במערכת הובלת המים לעיר. הוא חלק מאגן הניקוז של נהר קרוטון. גאוגרפיה האגם, שצורתו דמוית לב בקירוב, נמצא מיד מדרום-מערב למרכז העיר כרמל. הוא מוקף בפארק עשבוני המשתפל אל האגם מהכבישים מדרום וממזרח, וביערות בצדדים האחרים. כביש ניו יורק 301 עוקב אחר החוף הצפוני, ועולה לקצהו המזרחי בכביש ניו יורק 52 מול בית המשפט של מחוז פטנם. כביש 52 עוקב אחר החוף המזרחי למרחק קצר מדרום לצומת זה, לפני שגם הוא מסתיים בכביש מס' 6 , הממשיך סביב החוף הדרומי. אין כביש לאורך הצד המערבי, אם כי רחוב מקומי, גלנוו דרייב, חוצה את ראש הרכס שגובהו 166 מטרים שם. האגם ממלא שקע קטן באמצע אזור גבעי. קרקעיתו צונחת מקו החוף, ומגיעה לעומק של קצת יותר מ-30 מטרים במרכז האגם, שווה ערך לפני השטח של שקע הביצות שממזרח לו. העומק הממוצע הוא 15 מטרים. הוא מכיל בדרך כלל 9,800,000 מטר מעוקב של מים. לאגם אין יובלים. בקצהו הצפון-מערבי ממוקמים סכר ושפך, כאשר הזרימה מתנקזת למאגר "הענף המערבי" של מערכת הובלת המים של העיר ניו יורק, שם הוא מתחבר למים מאמת המים של דלאוור. מים מעבר לצורכי העיר ניו יורק, זורמים דרך השפך שלו אל הענף המערבי של נהר קרוטון, אשר נאסף במורד הזרם על ידי מאגר מפלי קרוטון. היסטוריה האגם היה ידוע במקור בשם "בריכת שו", על שם בעל אדמות מוקדם. הוא היה חלק מנוף "כרמל" מאז שהכפר ייעד את מחוז פטנאם עם הקמתו בשנת 1814. הוא הפך במהרה למקום פופולרי לשייט ודיג. השם החל להופיע על מפות בסביבות שנת 1840. זמן קצר לאחר מכן, התושבים לא היו מרוצים מהשם והציעו שמות מפוארים יותר עבורו. בשנת 1852, ועדה של תושבים מקומיים החליטה לבסוף על אגם גלניידה. עיריית ניו יורק קנתה את הזכויות על האגם בסביבות שנת 1895 והרסה את הבתים שנבנו בקרבתו. ראו גם אגם גלעד קישורים חיצוניים ביאורים הערות שוליים