אגם המלח זוני

אגם המלח זוני (באנגלית: Zuni Salt Lake או גם Zuñi Salt Lake, בנאוואחו: Áshįįh) הוא אגם מלח מדברי גבוה נדיר השוכן בתוך מאר במכתש שתחתיתו שטוחה, שקוטרו כ-2,000 מטרים ועומקו 120 מטרים. שוליו הנמוכים בנויים משברים חופשיים של לבה בזלתית וסלעים מקירות הדיאטרם (אבן חול, צפחה ואבן גיר), כמו גם גושים אקראיים של סלעים שהועפו מעומק רב. האגם שוכן במחוז קטרון, כ-100 קילומטרים דרומית לפואבלו זוני בניו מקסיקו. אגם המלח זוני רדוד במיוחד, ועומקו המקסימלי הוא קצת מעל מטר בעונה הגשומה. בתקופה היבשה, מרבית המים מתאדים ומשאירים מאחוריהם מדבר מלח. האגם נוסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places). האגם הוא חלק מהשדה הגעשי רד היל (Red Hill volcanic field). היסטוריה במשך מאות השנים האחרונות נוהגים אנשי הפואבלו של דרום-מערב ארצות הברית, כולל הפואבלו של שבטי זוני, אקומה, לגונה, הופי וטאוס, לערוך עלייה לרגל שנתית לאגם המלח זוני לקצור מלח, הן מסיבות טקסיות והן למטרת תזונה. מהאגם מובילות דרכים עתיקות לכל הכיוונים אל הפואבלו השונים ואתרי הפואבלו העתיקים, כדוגמת הפארק הלאומי ההיסטורי של תרבות צ'אקו. האגם עצמו נחשב קדוש, ביתה של האלה אמא מלח, הקרויה בפי הזוני Ma'l Okyattsik'i. המתיישבים הספרדים הראשונים באזור כינו את האגם לאס סלינס (Las Salinas). ג'רונימו, מנהיג לוחמי אפאצ'י ידוע דיווח על האגם בסיפור חייו כפי שנרשם על ידי המפקח בארט: "אספנו מלח מאגם קטן בהרי חילה... כאשר ביקרנו באגם לא הורשנו לאנשינו לצוד או לתקוף את האויב. כל היצורים היו יכולים לנוע בלא הפרעה מצדנו". אגם המלח זוני לא היה חלק משמורת זוני כשהוכרזה לראשונה רשמית על ידי ממשלת ארצות הברית, אבל ארצות הברית החזירה את האגם ושטח של 20 קמ"ר סביבו לשליטת הזוני ב-1985. מחלוקת בין 1994 ל-2003 הייתה הצעה לפתח מכרה פחם בכרייה פתוחה בסמוך לאגם המלח זוני. התוכנית כללה שאיבת מים מהאקווה שמתחת לאגם במטרה להתמודד עם אבק הכרייה, כמו גם סלילת כביש בין האגם לפואבלו זוני. התוכנית לפתח את המכרה ננטשה ב-2003 לאחר שהוגשו נגדה תביעות משפטיות. קישורים חיצוניים הערות שוליים