3M

3M‏ ("3 M", כלומר, M כפול שלוש, נגזר מראשי התיבות באנגלית: Minnesota Mining and Manufacturing Company) היא קונצרן רב-לאומי אמריקני המפתח ומייצר אלפי מוצרים שונים בתחומי התעשייה, הבטיחות והמיגון, האלקטרוניקה, התקשורת, המשרד ובית, רפואה, אבטחה, ננוטכנולוגיה, אנרגיה חלופית, בנייה ירוקה ועוד. החברה מונה כ-75,000 עובדים ברחבי העולם, ולה אתרי ייצור ביותר מ-60 מדינות. מוצרי החברה נמכרים באמצעות מפיצים מקומיים וקמעונאים ברחבי העולם. 3M היא אחת מ-30 החברות המרכיבות את מדד הדאו-ג'ונס. משרדי ההנהלה הראשית של החברה נמצאים בעיר מייפלווד, פרבר של הערים סיינט פול ומיניאפוליס שבמדינת מינסוטה. עם מותגי החברה נמנים פתקיות ה-Post-it הדביקות, סרטי דבק "סקוטש", מוצרי הניקיון מסדרת "סקוטש ברייט", מוצרי העזרה הראשונה מסדרת Nexcare ועוד. היסטוריה עד שנות ה-50 3M נוסדה ב-1902 בעיירה טוּ הרברז (Two Harbors) שלחופי ימת סופיריור במדינת מינסוטה, על ידי חמישה אנשי עסקים שחברו יחד כדי להקים מכרה מינרלים, שמטרתו הייתה להפיק חומרים לגלגלי ליטוש. אולם, במהרה התגלו המינרלים כחסרי ערך, והחברה החדשה לכרייה וייצור ממינסוטה עברה בשנת 1905 לעיר הסמוכה, דולות', על מנת להתמקד בייצור מוצרי נייר זכוכית ואבני השחזה לתעשיות המתכת. ב-1907 הצטרף לחברה ויליאם מקנייט, בן למשפחת מהגרים מסקוטלנד, כעוזר חשב. שבע שנים לאחר מכן מקנייט מונה למנכ"ל, וב-59 השנים הבאות הנהיג את החברה. הוא גם אחראי למונח "סקוטש" (סקוטי), שמלווה רבים ממוצרי החברה מאז. מקנייט יצר תרבות ארגונית המבוססת על חדשנות טכנולוגית ושיווקית והביאה את החברה להצלחה, ובשנת 1916 שילמה החברה דיבידנד ראשון – בגובה 6 סנט למניה. בראשית שנות ה-20 המוקדמות החל ייצור נייר הזכוכית העמיד במים הראשון, "Wetordry", שצמצם פליטת אבק לאוויר במהלך ייצור מכוניות. החידוש במוצר הביא למהפכה בשוק נייר הזכוכית. ב-1925 המציא ריצ'רד ג. דרוּ (Richard G. Drew), עוזר צעיר במעבדה, את נייר הדבק, "Scotch Masking Tape", שהיה לראשון הסרטים הדביקים של המותג "Scotch". במהלך השנים הבאות הביאה התקדמות טכנית ליצירת סרט צלופן ("Scotch Cellophane Tape") לאטימת קופסאות ועד מהרה התגלו מאות שימושים פרקטיים נוספים. בשנות ה-40 המוקדמות הופנתה 3M לייצור חומרים צבאיים עבור המאמץ המלחמתי במלחמת העולם השנייה, ובמסגרת זו יוצרו מוצרים חדשניים דוגמת יריעות מחזירות אור לסימון כבישים, סליל מגנטי להקלטת קול, סרט דביק סיבי וכן נכנסה 3M באמנות הגרפיקה עם ייצור לוחות הדפסת אופסט. בשנת 1948 טבע מקנייט את חוק ה-15%, ולפיו כ-15% מזמנם של אנשי המחקר יושקע בפיתוח רעיונות חדשים שבוערים בעצמותיהם. בנוסף קבע מקנייט גם את חוק ה-30%, שלפיו כ-30% ממכירות החברה בכל שנה יהיו ממוצרים שפותחו בארבע השנים האחרונות. מאז החברה מקפידה לעמוד בעיקרון זה. שנות ה-50 עד שנות האלפיים בשנות ה-50 הציגה 3M את תהליך ההעתקה "Thermo-Fax", מגן הבד "Scotchgard", סרט הווידאו, כריות הניקוי "Scotch-Brite" ומספר מוצרים אלקטרו-מכניים חדשים. בשנות ה-60 הוצג המיקרופילם מסוג כסף יבש, יחד עם מוצרי צילום, ניירות נטולי פחם ומקרנים. בנוסף, התפתחה החברה בתחום הבריאות, ופיתחה מוצרים רפואיים ומוצרים לשיניים. בשנות ה-70 וה-80 החברה חדרה גם לשוקי הפרמצבטיקה, הרדיולוגיה והאנרגיה החלופית. בשנות ה-80 הציגה 3M פיתוח חדש, "Post-it Notes", פתקיות תזכורת אשר בצידן האחד דבק, ובכך מאפשרות הדבקתן למשטחים שונים. פיתוח המוצר החל במקרה על ידי ספנסר סילבר, כימאי שעבד במעבדת המחקר של 3M ופיתח דבקים. ב-1968, הוא ניסה לייצר דבק שיהיה חזק דיו לשימוש בבניית מטוסים. במהלך הניסויים שערך, המציא משהו שונה לגמרי, דבק שנדבק למשטחים, אך אפשר לקלפו בקלות ולהשתמש בו שוב. קולגה שלספנסר בשם ארט פריי, הגה את הרעיון להשתמש בדבק בשביל להחזיק סימניות בספרי התפילה שלו. לאחר פיתוח של מספר שנים ורישום פטנטים, החלה 3M בתחילת בשנות ה-80 לשווק את המוצר בהצלחה רבה ברחבי העולם. בשנות ה-90 הגיעו מכירות התאגיד לכ-15 מיליארד דולר, כאשר מוצרים חדשים וחדשניים תורמים משמעותית לגידול. בין החידושים האחרונים: פתקיות דביקות, סרט הדבקה שקוף, פילמים אופטיים עבור מסכי טלוויזיה LCD, וסדרה חדשה של מוצרי ניקוי "סקוטש ברייט". החברה המשיכה לפתח מגוון מוצרים חדשניים, בהם מוצרי פרמצבטיקה לשינוי התגובה החיסונית, יריעות לשיפור הבהירות עבור צגים אלקטרוניים, מעגלים גמישים המשמשים במדפסות הזרקת דיו, טלפונים סלולריים ומכשירים אלקטרוניים אחרים. בשנות האלפיים בשנת 2002 ערכה 3M ארגון מחדש, במסגרתו חילקה את פעילותה לשבע יחידות עסקיות, כולל הקמת שלוש חטיבות עסקיות חדשות, חטיבת שירותי בטיחות, אבטחה והגנה, חטיבת תצוגה וגרפיקה, וחטיבת תחבורה. באותה שנה גם רכשה את חטיבת עדשות הטלוויזיה של תאגיד "קורנינג" תמורת 850 מיליון דולר. בשנת 2004 עברו המכירות לראשונה את סף ה-20 מיליארד דולר. בשנת 2005 רכשה את יצרנית מסנני המים Cuno תמורת כ-1.35 מיליארד דולר. במרץ 2007 הגישה תביעה נגד יצרניות האלקטרוניקה סוני, לנובו, היטאצ'י, CDW ומצושיטה, בטענה שהחברות הפרו את זכויות הפטנט שלה לגבי ייצור בטריות ליתיום. פעילות בישראל חברה הבת בישראל – "3M ישראל", הוקמה בשנת 1996, בעקבות הסכמי אוסלו והחלשות החרם הערבי החליט התאגיד להיכנס לפעילות ישירה בישראל. חברת הבת בישראל משווקת את מגוון המוצרים של התאגיד ישירות לכמה מאות לקוחות גדולים, חברות תעשייה וחברות בניה ותשתיות. בין לקוחות 3M בישראל סניפיהן הישראלים של חברות בינלאומיות שהן לקוחות 3M העולמית, דוגמת אינטל, מוטורולה, נוקיה, HP ואחרות. בישראל מתמקדת החברה בחמישה מגזרי שוק עיקריים: בריאות, תחבורה, אלקטרוניקה, בניין ותשתיות. את מוצרי חטיבת הרפואה של התאגיד שיווקה בישראל חברת "מדטכניקה" מקבוצת עילדב השקעות. בשנת 2006, נכנסה החברה לפעילות גם במגזר המים בישראל. בשנת 1999 חתמה חטיבת התקשורת של 3M על הסכם עם חברת התוכנה הישראלית "פורסופט" מקבוצת פורמולה מערכות, לשווק בעולם של מערכת לתכנון רשתות תקשורת. בנוסף חתמה על הסכם עם חברת ECI Telecom להקמת פעילויות משותפות של שיווק ומכירות בתחום מערכות התקשרות האלחוטיות. בשנת 2000 יצרה 3M שותפות אסטרטגית עם חברת סאיטקס קורפוריישן הישראלית, בתחום המדפסות הדיגיטליות בפורמט רחב. על פי ההסכם חטיבת הגרפיקה העסקית של התאגיד שווקה ללקוחותיה את המדפסת של סאייטקס לשוק דפוס המשי. המדפסת קיבלה את השם Scitex Pressjet - 3M ושולבו בה תוכנה וחומרים מתכלים מתוצרת 3M. בינואר 2001 הודיעה על הקמת מפעל בנגב, כחלק משלב ראשון בתוכנית פיתוח של הפעילות התעשייתית של הקונצרן בישראל. המפעל היה מיועד לייצר חומרי אריזה מתוחכמים לתעשיית רכיבי האלקטרוניקה המקומית, אך בעקבות פריצת האינתיפאדה השנייה התוכנית בוטלה. בשנת 2004 נכנסה לפעילות בישראל קרן ההשקעות התאגידית של 3M. בין השאר השקיעה בחברות ההזנק VocalZoom וטקדו. באותה שנה החלה גם בשיווק ופרסום בישראל של מוצרי הצריכה השוטפים שלה לצרכנים, באמצעות משרד הפרסום "אדלר חומסקי & ורשבסקי". הקמפיין הראשון היה למותג "סקוטש ברייט". בשנת 2010 רכשה החברה את חברת "אטנטי" הישראלית, המייצרת אזיקים אלקטרונים, תמורת 230 מיליון דולר החברה נמכרה לקרן אייפקס ב-2017 תמורת 200 מיליון דולר. ובאפריל 2022 מכרה את חברת אטנטי תמורת כרבע מיליארד דולר. בשנת 2015 פתחה החברה מרכז חדשנות בישראל. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של 3M (באנגלית) אתר 3M ישראל 3M, ברשת החברתית פייסבוק 3M, ברשת החברתית X (טוויטר) 3M, ברשת החברתית אינסטגרם 3M, ברשת החברתית LinkedIn 3M, סרטונים בערוץ היוטיוב מידע עסקי על חברת 3M באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) 3M, בגוגל פיננסים 3M, באתר Crunchbase (באנגלית) 3M, באתר EDGAR של הודעות ל-SEC (באנגלית) 3M, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מירב אנקורי, ‏ירוק וחומר - מנהלי הזרוע המקומית של תאגיד החומרים האמריקני 3M מסבירים למה להתמקד בבנייה ירוקה, באתר גלובס, 19 באפריל 2009 ענת כהן, ‏3M ישראל - פרופיל, באתר גלובס, 8 בפברואר 2012 גלי וינרב, ‏"3M היא חברה שמעודדת חדשנות כל יום", באתר גלובס, 3 בנובמבר 2013 טלי חרותי-סובר, "סיפור הצלחה שהתחיל בכישלון": החברה שהקימו שלושה סוחרי בשר ושני עורכי דין שווה כבר 100 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 21 בינואר 2016 סיון הוילנד-אסקוט, החדשנות שהפכה את 3M לאיקון של הצלחה מתחילה לחמוק ממנה, באתר TheMarker‏, 6 בנובמבר 2023 הערות שוליים