Domaće govedo

Domaće govedo je veliki, pripitomljeni biljožder koji pripada papkarima, pripitomljeni je potomak divljeg goveda. Pripitomljavanje je počelo prvo radi mesa, a kasnije radi mlijeka, kože i njihove snage korištene za vuču. Spolno zrela ženka domaćeg goveda naziva se krava, spolno zreli mužjak bik, kastrirani mužjak vo, a mladunčad telad i junad. Goveda se obično uzgajaju kao stoka za meso (govedina ili teletina), za mlijeko i za kožu koja se koristi za pravljenje kožnih predmeta. Koriste se kao jahače i tegleće životinje (volovi ili bikovi koji vuku kola, plugove i druge alate). Drugi proizvod goveda je njihova balega, koja se može koristiti za stvaranje gnojiva ili goriva. U nekim regijama, kao što su dijelovi Indije, goveda imaju značajan vjerski značaj. Goveda, uglavnom male rase kao što je minijaturni Zebu u nekim sw dijelovima svijeta drže kao kućni ljubimci. Različite vrste goveda su vezane za različita geografska područja. Goveda Taurina nalaze se prvenstveno u Evropi i umjerenim područjima Azije, Amerike i Australije. Zebusi uglavnom se nalaze u Indiji i tropskim područjima Azije, Amerike i Australije. Sanga goveda se uglavnom nalaze u podsaharskoj Africi. Ove vrste (koje se ponekad klasifikuju kao zasebne vrste ili podvrste) se dalje dijele na preko 1000 priznatih vrsta. Prije oko 10.500 godina, goveda Taurina bila su pripitomljena od samo 80 predaka divljih Auroha u centralnoj Anadoliji, Levantu i zapadnom Iranu. Odvojeni događaj pripitomljavanja dogodio se i na indijskom potkontinentu, što je dovelo do podvrste Zebua. Prema podacima Organizacije za hranu i poljoprivredu (FAO), od 2018. godine u svijetu ima oko 1,5 milijardi goveda. Goveda su glavni izvor emisije stakleničkih plinova iz stoke i odgovorna su za oko 10% globalnih emisija stakleničkih plinova. Godine 2009. govedo je postalo jedna od prvih životinja koje su imale potpuno mapiran genom. Karakteristike Anatomija Goveda su veliki četveronožni papkari sisari sa cijepanim kopitima. Većina pasmina ima rogove, koji mogu biti veliki kao teksaški dugorogi ili vrlo mali. Pažljiva genetska selekcija omogućila je široku rasprostranjenost goveda bez rogova. Probavni sustav Goveda su preživari, što znači da je njihov probavni sistem visoko specijaliziran za konzumaciju teško probavljivih biljaka kao hrane. Goveda imaju jedan želudac sa četiri odjeljka, buragom, retikulumom, omasumom i abomasumom, pri čemu je burag najveći odjeljak. Retikulum, najmanji pretinac, poznat je kao "saće". Glavna funkcija omasuma je da apsorbira vodu i hranjive tvari iz probavljive hrane. Omasum je poznat kao "mnogo slojeva". Sibuh je kao ljudski stomak; zbog toga je poznat kao "pravi stomak". Goveda su poznata po povraćanju i ponovnom žvakanju hrane, kao i većina preživača. Dok se životinja hrani, hrana se guta bez žvakanja i odlazi u burag za skladištenje dok životinja ne pronađe mirno mjesto za nastavak procesa probave. Hrana se vraća, zalogaj po jedan, natrag do usta, gdje žvače kutnjacima, meljujući grubu vegetaciju na male čestice. Hrana se zatim ponovo proguta i dalje probavlja specijalizovanim mikroorganizmima u buragu. Ovi mikrobi su prvenstveno odgovorni za razgradnju celuloze i drugih ugljikohidrata u hlapljive masne kiseline koje goveda koriste kao primarno metaboličko gorivo. Mikrobi unutar buraga također sintetiziraju aminokiseline iz neproteinskih izvora dušika, kao što su urea i amonijak. Kako se ovi mikrobi razmnožavaju u buragu, starije generacije mikroba umiru i njihove stanice nastavljaju dalje kroz probavni trakt. Ove ćelije se zatim djelimično probavljaju u tankom crevu, omogućavajući stoci da dobije izvor proteina visokog kvaliteta. Reprodukcija Na farmama je vrlo uobičajena upotreba umjetne oplodnje, medicinski potpomognute tehnike oplodnje koja se sastoji od umjetnog taloženja sjemena u genitalnom traktu ženke. Koristi se u slučajevima kada spermatozoidi ne mogu doći do jajovoda ili po izboru vlasnika životinje. Sastoji se od prenošenja, u šupljinu materice, prethodno prikupljenih i obrađenih spermatozoida, uz odabir morfološki normalnijih i mobilnijih spermatozoida. Sinhronizacija ovulacije goveda u korist mliječne proizvodnje može se postići tehnikama inducirane ovulacije. Bikovi postaju plodni u dobi od oko sedam mjeseci. Njihova plodnost je usko povezana sa veličinom testisa, a jedan jednostavan test plodnosti je merenje obima skrotuma: mladi bik će verovatno biti plodan kada dostigne 28 centimetara ; kod potpuno odraslog bika može biti preko 40 centimetara. Bik ima fibroelastičan penis. S obzirom na malu količinu erektilnog tkiva, postoji malo povećanje nakon erekcije. Penis je prilično krut kada nije u erekciji, a postaje još rigidniji tokom erekcije. Na izbočenje ne utiče mnogo erekcija, već više opuštanje mišića retraktora penisa i ispravljanje sigmoidne fleksure. Period gestacije za kravu traje oko devet mjeseci. Sekundarni omjer spolova – omjer muškog i ženskog potomstva pri rođenju – je otprilike 52:48, iako na njega mogu utjecati okolišni i drugi faktori. Vime krave sadrži dva para mliječnih žlijezda (koje se obično nazivaju sisama) koje stvaraju četiri "četvrtine". Prednje se nazivaju prednje četvrtine, a zadnje zadnje četvrtine. Reference Vanjski linkovi Nedovršeni članak Domaće govedo koji govori o biologiji treba dopuniti. Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.