ניו סיילם של לינקולן

האתר ההיסטורי של לינקולן בניו סיילם (באנגלית: Lincoln's New Salem State Historic Site) הוא שחזור של הכפר לשעבר ניו סיילם במחוז מנארד, אילינוי, שם התגורר אברהם לינקולן בין השנים 1831 ל-1837. בשנות העשרים לחייו, נשיא ארצות הברית לעתיד התפרנס בכפר זה כספן, חייל ומפקד במלחמת הנץ השחור, בעל חנות, מנהל דואר, מודד וחוטב פסי רכבת, ונבחר לראשונה לאספה הכללית של אילינוי. לינקולן עזב את ניו סיילם ועבר לספרינגפילד בשנת 1837. עד 1840 הכפר התרוקן מיושביו וכמעט ננטש. לאחר רצח לינקולן בשנת 1865, היסטוריונים וביוגרפים אספו את הזיכרונות, המסמכים והתוכניות של הכפר מתושבים ושכנים לשעבר של לינקולן, וחקרו את שרידי האתר הארכאולוגיים. בשנת 1921 נפתח פארק מדינה באתר הכפר כדי להנציח את ההיסטוריה של לינקולן וגבול אילינוי. בשנות ה-30 בנה חיל השימור האזרחי שחזור היסטורי של ניו סיילם על סמך יסודותיה המקוריים. הכפר שוכן כ-24 ק"מ צפון-מערבית לספרינגפילד, וכ-5 דרומית לפטרסבורג. ניו סיילם המקורית ניו סיילם נוסדה בשנת 1829, כאשר ג'יימס רטלדג' וג'ון קמרון בנו טחנת קמח על נהר סנגמון. הם מדדו ומכרו מגרשים בכפר עבור עסקים מסחריים ובתים, על הרכס שממערב לטחנה. בשנותיה הראשונות גדלה העיר במהירות, אך לאחר שמושב עיר המחוז הועבר לפטרסבורג הסמוכה, הכפר החל להתכווץ ובשנת 1840 ננטש כמעט לחלוטין. לדעיכת הכפר תרמה העובדה שנהר סנגמון לא התאים לשיט ספינות קיטור. בשנת 1831, כאשר אביו של אברהם לינקולן, תומאס, העביר את המשפחה לחווה חדשה (Lincoln Log Cabin State Historic Site) במחוז מקון (Macon) שבאילינוי, לינקולן בן ה-22 יצא לדרך עצמאית. לינקולן הגיע לניו סיילם בסירת שיט ונשאר בכפר כשש שנים. במהלך שהותו, לינקולן התפרנס כחנווני, חייל במלחמת הנץ השחור, בעל חנות, מנהל דואר, מודד קרקעות ומפצל בולי עץ לשם ייצור מסילות ברזל, וכן עשה עבודות מזדמנות ברחבי הכפר. ככל הידוע להיסטוריונים, לינקולן מעולם לא היה בעלים של בית בכפר, שכן רוב הגברים הרווקים לא היו בעלי בתים באותה תקופה; עם זאת, הוא היה ישן לעיתים קרובות בפונדק או בחנות הכלבו שלו וסועד עם משפחה סמוכה. בזמן שהתגורר בניו סיילם, לינקולן התמודד לאספה הכללית של אילינוי ב-1832. הוא ניצח בקלילות במחוז הבחירה שלו בניו סיילם אך הפסיד בבחירות המחוזיות. הוא ניסה שוב ב-1834 וניצח. לינקולן עזב את ניו סיילם ועבר לספרינגפילד, גם היא במחוז הבחירה שלו, בסביבות 1837. כאשר לינקולן התגורר בניו סיילם, היו בכפר חנות חבתן, נפחיה, מפעל לניפוץ צמר, ארבע חנויות כלבו, כולל חנות הכלבו לינקולן-ברי, פונדק, מכולת, שתי מרפאות, סנדלר, נגר, יצרן כובעים, בורסקאי, בית ספר שבו שכנה גם הכנסייה, בתי מגורים, מרעה משותף וגינות מטבח (Kitchen garden). במהלך תקופת קיומו הקצרה חיו בכפר 20–25 משפחות. ניו סיילם לא היה כפר חקלאי קטן, אלא כפר מסחרי ובו אנשי עסקים צעירים ובעלי מלאכה שניסו להתחיל חיים חדשים על הגבול. האתר ההיסטורי של מדינת ניו סיילם של לינקולן בשנת 1906 רכש ויליאם רנדולף הרסט את אדמות הכפר והעביר אותן לאגודת צ'אוטאוקווה (Chautauqua) הישנה של סיילם. בשנת 1919 הועברה הקרקע במתנה למדינת אילינוי. האתר נפתח לציבור ב-19 במאי 1921. עם הזמן הוקמו שחזורי מבנים על יסודות הכפר המקורי, בעיקר על ידי חיל השימור האזרחי, במהלך השפל הגדול, בהתבסס על עדויות וראיונות שנאספו במאה ה-19 ועל מחקרים ארכאולוגיים. המקום הוא אתר היסטורי של המדינה (State Historic Site) ונקרא ניו סיילם של לינקולן, ובו 23 מבנים שנבנו בעיקר מעץ ברוח התקופה, המייצגים את עידן מגוריו של לינקולן. הבתים, החנויות והעסקים מרוהטים בכלים, חפצים ורהיטים מהתקופה, שרבים מהם נרכשו מחוות ובתים באזור. בנוסף לכפר, הפארק בן 700 האקר כולל יערות נרחבים. עשרים ושניים ממבני הכפר שוחזרו; בקתת עץ אחת, חנות החבתן אונסטוט היא מקורית, אף על פי שהנרי אונסטוט העביר אותה לפטרסבורג בשנת 1840. בשנת 1922 היא הוחזרה לניו סיילם והועמדה על יסודותיה המקוריים, לפי המחקר הארכאולוגי. בנוסף לחקירות ארכאולוגיות, חלק ניכר מהעיירה שוחזר על סמך מסמכים תקופתיים וזיכרונותיהם ורישומים של תושבים לשעבר, שרואיינו בסוף המאה ה-19. אוניית המשוטה טליסמן בשנת 1832, אוניית המשוטה "טליסמן" באורך 40 מטר ובמשקל 150 טון יצאה מסינסינטי שבאוהיו, במורד נהר אוהיו, במעלה נהרות המיסיסיפי ואילינוי, ולמרכז אילינוי, על נהר סנגמון, כשהיא מושכרת לווינסנט בוג, איש עסקים מספרינגפילד. לינקולן סייע לפנות חסימות מגדות הנהר במסע הטליסמן במעלה הנהר, והנהיג את הספינה יחד עם רואן הרנדון חזרה לברדסטאון. בקיץ 1961, לאחר תקופה של תכנון וייצור (על ידי חברת Dubuque Boat & Boiler Works) בדובוק, איווה, אוניית המשוטה החדשה "Talisman" עשתה את דרכה לניו סיילם דרך נהר המיסיסיפי, נהר אילינוי ונהר סנגמון. ספינת הקיטור הייתה ייצוג מוקטן של הספינה הקודמת, במשקל 40 טון ובאורך 73 רגל (כ-24 מטר), עם תא עליון ומנוע דיזל בהספק 60 כוחות סוס. סירת הנופש עגנה ליד אתר טחנת הקמח והמנסרה של רטלדג' קמרון (Rutledge Camron Saw and Grist Mill) על גדת הנהר, ותיירים יצאו לטיולים קצרים על הנהר. לרוע המזל, כמו "Talisman" המקורית, ספינת הקיטור המשוחזרת סבלה ממפלס מים נמוך בנהר, מה שהגביר בהדרגה את קושי השיט לאורך השנים עד שבשנת 1998 ננטש סכר הנהר בפטרסבורג ומפלסי המים הפכו נמוכים מדי. הסירה נתקעה במעלה הנהר, כמה קילומטרים מהאתר ההיסטורי, ולאחר מכן שימשה כקישוט אדריכלי גדול כמאה מטרים מגדת הנהר. ב-19 בנובמבר 2021, נהרסה הסירה בשריפה מבוקרת. מבקרים בשנת 2006 ביקרו כ-600,000 איש בכפר ניו סיילם של לינקולן. בשנת 1972 נוסף הכפר למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים, תחת השם "כפר ניו סיילם של לינקולן". האתר ההיסטורי כולל מרכז מבקרים עם תערוכה ותיאטרון. במקום יש מרכזי תשתית פנאי פעילה, שביל מנטור גרהם, באורך 1.2 ק"מ באורך, ושביל פולקסמארש (Volksmarch, הליכה עממית), שאורכו 9.7 ק"מ. הפארק הממלכתי מכיל 200 אתרי קמפינג, כולל 100 חיבורי חשמל. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של ניו סיילם של לינקולן National Park Service - Lincoln's New Salem New Salem Lincoln League support organization website for programming Theatre in the Park presenter of productions in summer at an on-site outdoor amphitheater הערות שוליים