בסיס הצוללות קינגס ביי

בסיס הצוללות של צי ארצות הברית קינגס ביי (באנגלית: Naval Submarine Base Kings Bay) הוא בסיס ימי של צי ארצות הברית הממוקם בסמוך לעיר סיינט מריס, במחוז קמדן שבדרום-מזרח מדינת ג'ורג'יה, ארצות הברית, לאורך נהר איסט ריבר (East River), כ־61 קילומטרים צפונית לעיר ג'קסונוויל, פלורידה. הבסיס משמש כעורף המבצעי והנמל המרכזי של צי האוקיינוס האטלנטי של ארצות הברית עבור צוללות גרעיניות בליסטיות (SSBN) של הצי האמריקאי, בעלות יכולת לשאת טילים בליסטיים מסוג טריידנט (Trident) בעלי ראשי נפץ גרעיניים. היסטוריה ההתיישבות המוקדמת האזור שבו ממוקם כיום בסיס הצוללות קינגס ביי היה מיושב לאורך אלפי שנים. מחקרים ארכאולוגיים שנערכו בשלושת העשורים האחרונים מצביעים על נוכחות מתמשכת של תרבויות אינדיאניות פרה-קולומביאניות ברחבי האזור. במהלך המאה ה־19 התפתחו בשטח זה מספר מטעים חקלאיים, בהם "צ'רי פוינט", "הרמוני הול", "מריאנה", "ניו כנען" ו"קינגס ביי". אחד המרכזיים שבהם היה מטע "קינגס ביי" שהוקם על ידי תומאס קינג, שרכש את הקרקע בשנות ה־90 של המאה ה־18 והקים מטע בקנה מידה בינוני. מחקרי שדה של אוניברסיטת פלורידה חשפו מידע נרחב על אורחות החיים של בעלי המטעים באותה תקופה. מטע נוסף, גדול ומבוסס יותר, הוקם על ידי ג'ון יוסטון מקינטוש ונקרא "ניו כנען". הוא יועד לגידול כותנה וקני סוכר. חורבות טחנת הסוכר שבנה, העשויות חומר בנייה מסורתי בשם טבי (Tabby), שוכנות עד היום מערבית לשער סטימסון של הבסיס. בינואר 1815 התרחש באזור פוינט פיטר הקרב האחרון של מלחמת 1812, כאשר כוחות בריטיים תקפו את המצודה האמריקאית לאחר שנחתו באי קמברלנד. למרות ששלום כבר נחתם בדצמבר 1814, לא נודע הדבר לכוחות בשטח. הבריטים כבשו את האזור, החריבו את המבצר ואת מבני המחנה, ולאחר מכן נסוגו במרץ 1815. תיעוד הקרב מוצג כיום במוזיאון הלאומי של אי קמברלנד בעיר סיינט מריס הסמוכה. תקופת הצבא (1954–1978) בשנת 1954 החלה ממשלת ארצות הברית לרכוש קרקעות באזור קינגס ביי לצורך הקמת נמל צבאי לשינוע תחמושת בעת חירום. בנייתו של נמל התחמושת החלה ב-1956 והושלמה בשנת 1958, אך הוא לא הופעל בפועל לצרכים מבצעיים. עם זאת, המתקן שימש למשימות אחרות לאורך השנים – בין היתר כאתר מקלט בזמן הוריקן דורה ב־1964, וכמקום פריסה של כוחות צבא אמריקאיים במהלך משבר הטילים בקובה. בין מתקני הבסיס נבנו רציף בטון ופלדה באורך של כ־600 מטרים, רשת מסילות רכבת באורך 75 קילומטרים, ואזורי אחסון מוגנים בגבעות עפר – אלו עדיין נראות כיום בנוף הבסיס, ונועדו לצמצם נזק במקרה של פיצוץ תחמושת. תקופת הצי (1978–הווה) בשנת 1975, בעקבות הסכמות מדיניות עם ספרד על סגירת בסיס הצוללות רוטה (Rota), החל הצי האמריקאי לחפש אתר חדש לשייטת הצוללות הבליסטיות מס' 16. לאחר בחינה של למעלה מ־60 אתרים בחופי האטלנטי והמפרץ, נבחר בסיס קינגס ביי בג'ורג'יה כאתר המועדף בזכות תנאים גאוגרפיים, לוגיסטיים וסביבתיים. בינואר 1978 החלו להגיע לבסיס אנשי צי ראשונים לצורך הכנה להעברת הבעלות מהצבא לצי. ב-1 ביולי 1978 הוקם רשמית בסיס הצוללות של הצי האמריקאי קינגס ביי (Naval Submarine Support Base Kings Bay). ביולי 1979 עגנה בו אוניית התמיכה USS Simon Lake ולאחר מכן הצטרפה הצוללת USS James Monroe – כך החל השימוש המבצעי הרציף בבסיס. במאי 1979 נבחר הבסיס כבית הקבע העתידי לצוללות מדגם אוהיו (Ohio-class). בשנת 1980, לאחר אישור סביבתי ואישור הקונגרס, הוכרזה הקמת המתחם לצוללות טריידנט. עבודות הפיתוח כללו את הקמת שלושה מתקנים עיקריים: מתקן ההכשרה לצוללני טריידנט (TTF) מתקן השיפוץ והתחזוקה לצוללות (TRF) מתקן הנשק האסטרטגי של האוקיינוס האטלנטי (SWFLANT) ב-15 בינואר 1989 הגיעה הצוללת הטריידנטית הראשונה, USS Tennessee (SSBN-734). בשנת 1997 נחתמה הגעתן של כל עשר הצוללות שתוכננו להגיע. כיום בעקבות סיום המלחמה הקרה וסקירה מחדש של מדיניות הגרעין, הוחלט לצמצם את מספר הצוללות מדגם אוהיו מ־18 ל־14. ארבע מהצוללות הוותיקות הוסבו לצוללות טילי שיוט (SSGN) ונשלחו לבסיסים אחרים. קינגס ביי הפך לנמל הבית של שש צוללות בליסטיות ושתיים מונחות טילים. הצוללות הצוללות הפעילות כיום בבסיס: צוללות בליסטיות (SSBN) USS Maryland (SSBN 738) USS Rhode Island (SSBN 740) USS Tennessee (SSBN 734) USS West Virginia (SSBN 736) USS Wyoming (SSBN 742) USS Alaska (SSBN 732) צוללות טילי שיוט (SSGN) USS Florida (SSGN 728) USS Georgia (SSGN 729) קישורים חיצוניים הערות שוליים