Nacionalinė geografijos draugija

Nacionalinė geografijos draugija (angl. National Geographic Society) – Vašingtone, JAV, įsikūrusi, pelno nesiekianti, nevyriausybinė organizacija, kurios tikslas – skleisti geografijos, archeologijos, antropologijos, biologijos mokslų žinias, užsiimti mokslinių tyrimų finansavimu ir planetos tyrinėjimais. Leidžia „National Geographic“ žurnalą, kuria dokumentiką „National Geographic“, „National Geographic Wild“ kanalams. Istorija 1888 m. sausio 13 d. Vašingtone, JAV 33 visuomeniškai nusiteikę vyrai susitiko norėdami aptarti „protingo geografinių žinių dauginimo ir skleidimo draugijos steigimą“. Tarp jų buvo geografų, tyrinėtojų, meteorologų, kartografų, gamtininkų, biologų. Centrinė šio sumanymo figūra buvo Gardineris Grinas Habardas, teisininkas ir filantropas, padėjęs savo žentui Aleksandrui Greihamui Belui įkurti pirmąją telefonų bendrovę. Vėliau ponas Habardas buvo išrinktas šios naujos draugijos prezidentu. O jam mirus 1897 m. A. G. Belas užėmė jo pareigas. Geografinėms žinioms skleisti draugija 1888 m. spalį išleido pirmąjį „National Geographic“ žurnalo numerį. Tai buvo plonas, labai techniškas leidinys, įrištas į terakotinės spalvos medžiaginį viršelį ir išdalytas 165 draugijos nariams, kurie rūpinosi mokslinių tyrimų finansavimu ir planetos tyrinėjimais. 1891 m. balandį draugija išspausdino „Ekspedicijos į Šv. Elijo kalną pranešimų santrauką“, kuri, nors ir buvo iš dalies finansuojama JAV Geologinės topografijos tarnybos, buvo pirmoji draugijos „tyrinėjimų avantiūra“. Tai buvo pavyzdys tūkstančiams vėlesnių draugijos tyrinėjimų ir atradimų. Ji finansavo per 9000 mokslinių ekspedijų, tame tarpe Roberto Pirio ekspediciją į Šiaurės ašigalį, Žako Kusto povandeninius tyrinėjimus, Hiramui Bingamui padėjo atrasti inkų senovės miestus Maču Pikču. Šaltiniai