Čičagova sala

Čičagova sala (angļu: Chichagof Island) vai Šīkāha (tlingitu: Shee Kaax̱) ir sala Klusā okeāna ziemeļaustrumos Ziemeļamerikas piekrastē, Aleksandra arhipelāga otra lielākā sala. Administratīvi ietilpst Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstī un ir piektā lielākā valsts sala. Atrodas kontinenta piekrastē, Četema šaurums austrumos to atdala no Admiralitātes salas, Aisi šaurums ziemeļaustrumos un Krosa šaurums ziemeļrietumos — no kontinenta krasta, bet Perila šaurums dienvidos — no Baranova salas. Sala kalnaina ar spēcīgi izrobotu krasta līniju ar daudziem gariem un šauriem līčiem un pussalām. Visu salas teritoriju aizņem aizsargājamas dabas teritorijas. Salā daudz brūno lāču un tiek uzskatīts, ka šeit pēc lāču skaita uz kvadrātkilometru ir vislielākā šo dzīvnieku populācija pasaulē. Sala mazapdzīvota, tās lielākā apdzīvotā vieta ir Hūna ziemeļrietumu krastā. Salas pamatiedzīvotāji ir tlingitu indiāņi. Pirmais no eiropiešiem salu atklāja krievu jūrasbraucējs Aleksejs Čirikovs 1741. gadā Vitusa Beringa otrās ekspedīcijas laikā. Sala 1805. gadā nodēvēta par godu krievu admirālim un polārpētniekam Vasīlijam Čičagovam, kurš pats Aļasku nekad nav apmeklējis. Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Čičagova sala. Encyclopædia Britannica raksts (angliski) Visuotinė lietuvių enciklopedija raksts (lietuviski)