Vynohradivas

Vynohradivas (ukr. Виноградів) – miestas pietvakarių Ukrainoje, Užkarpatės srityje, Tisos kairiajame krante, netoli Rumunijos sienos. Rajono centras. Geležinkelių mazgas (pagrindinė linija į Čopą), plentai į Užhorodą, Chustą, Iršavą. Avalynės, siuvimo, maisto (konservų, vaisių), plastmasės dirbinių pramonė. Yra XIV a. buvę Perenio dvaro rūmai, XIV–XV a. pranciškonų bažnyčia ir vienuolynas, X–XIV a. Kanko pilies griuvėsiai. 2010 m. 82 % Vynohradivo gyventojų buvo ukrainiečiai, 13,5 % – vengrai, 3,8 % – rumunai, 0,6 % – čigonai. Istorija Vynohradivas – viena seniausių Užkarapatės gyvenviečių. Šaltiniuose minima nuo IX a. Gyvenvietė XIII a. pab. tapo Vengrijos karalystės Ugočos komtato centru (vengriškai vadinta Nagyszőlős). 1514 m. ženkliai prisidėjo prie Georgijaus Dežo sukilimo. 1919 m. miestą užėmė rumunai, o vėliau – čekoslovakai. 1938 m. tapo Karpatų Rusios dalimi. Iki 1946 m. miestas vadintas Sevliušu (ukr. Севлюш). Šaltiniai