Lutskin linna

Lutskin linna eli Liubartasin linna (liett. Liubarto pilis; ukr. Замок Любарта, Zamok Ljubarta) on Ukrainan Volynian alueen aluekeskuksessa Lutskissa sijaitseva historiallinen linna. Sen kunnostutti 1340–luvulla Liettuan suuriruhtinaskunnan suuriruhtinas Gediminasin poika, ruhtinas Liubartas linnoitetuksi asutuksekseen ja varustukseksi ruhtinaskuntansa hallintokaupungille. Linnaa täydennettiin suuriruhtinas Vytautas Suuren aikana. Matalalla mäellä sijaitsevaa linnaa kutsutaan myös ylälinnaksi; kaupungissa on sijainnut myös toinen, nykyisin rauniona oleva linna 1300-luvulta. Nykyisin linna on tunnettu nähtävyys. Lutskin linna sijaitsee noin 120 metriä Styrjoen pohjoispuolella Lutskin vanhassa kaupungissa. Sen sijainti on puolustuksellisesti edullinen, sillä Pripetin sivujoki Styr rajaa vanhaa kaupunkia etelän, lännen ja luoteen puolelta. Lutskissa oli linna jo ennen nykyisen linnan rakentamista. Ruhtinas Volodymir Suuri liitti Volynian osaksi Kiovan Rusia vuonna 1000 jaa. Hän määräsi linnan rakennettavaksi, ja sen turvin Lutskin asukkaat pysäyttivät monet valloitusyritykset. Kaupunki kesti myös Kiovassa syntyneen ruhtinas Juri Dolgorukin kuusiviikkoisen piirityksen ja hänen poikansa melkein kivitettiin kuoliaaksi, kun kaupunkilaiset osoittivat mieltään tunkelijoita vastaan. Mutta tataarikomentajan käskystä tämä etuvartio hylättiin vuonna 1261. Pyrkimyksenä oli estää paikallisväestön kapinonti ja varmistaa, että kaikki maksoivat veronsa tataareille. Liubartas nai 1320-luvun alkukupuolella 'Rutenian kuningaskunnan' viimeisen kuninkaan Andri Jurijovytšin (ukr. Андрій Юрійович) tyttären, ja hallitsi siitä lähtien Lutskia ja lähiseutuja kuolemaansa (noin 1385) saakka. Liubartas kunnostutti rapistuneen linnan 1340-luvulta lähtien. Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lutskin linna Wikimedia Commonsissa