Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko

Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko (ukr. Українська греко-католицька церква, Ukrajinska hreko-katolytska tserkva) on yksi idän katolisista kirkoista, jotka noudattavat itäisen kristikunnan teologista, spirituaalista, kanonista ja liturgista perinnettä, mutta jotka kuitenkin pitävät päämiehenään Rooman paavia. Jäseniä kirkkokunnalla on yhteensä noin 4,5 miljoonaa, mikä tekee siitä suurimman idän katolisen kirkon. Ukrainassa kreikkalaiskatolinen kirkko on maan kolmanneksi suurin yksittäinen kirkkokunta ja sen jäsenistö kattaa noin 15 % maan väestöstä. Kirkkokunnan kulttuurillinen keskus on perinteisesti ollut länsiukrainalainen Lvivin kaupunki, joka on ollut myös ukrainalaisen kansallisuusaatteen sydänmaata. Näin ollen myös kreikkalaiskatolilaisen kirkon rooli ukrainalaisessa nationalismissa on ollut näkyvä. Lvivissä sijaitseva Ukrainan katolinen yliopisto toimii kirkkokunnan piirissä ja kirkon johtaja on yliopiston kansleri. Historia Pääasiassa Länsi-Ukrainassa toimineet Venäjän ortodoksisen kirkon seurakunnat, jotka kuuluivat valtiollisesti Puola-Liettuan alaisuuteen, liittyivät vuonna 1596 Brestin unionissa katoliseen kirkkoon. Brestin unionia on Venäjän ortodoksisessa kirkossa pidetty lähinnä kirkollisena imperialismina ja katolisen kirkon tunkeutumisena ortodoksiselle alueelle.lähde? Venäjän keisarikunnan aikana kreikkalaiskatolista kirkkoa vainottiin, koska sillä oli yhteyksiä Roomaan, minkä katsottiin olevan turvallisuusuhka. Kreikkalaiskatolilaisia seurakuntia pakotettiin venäläisten johdolla takaisin Moskovan patriarkaatin alaisuuteen. Itävalta-Unkarin hallitsemilla alueilla kirkkokuntaan sen sijaan suhtauduttiin suopeasti, ja Habsburgien hallitsijasuku tuki sitä avokätisesti. 1880-luvulla ja ensimmäisen maailmansodan alettua kreikkalaiskatolilaiseen kirkkoon kuuluvia ukrainalaisia pakeni suuria määriä muualle Eurooppaan sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan, minkä vuoksi kirkko on levittäytynyt myös näille alueille. Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko lakkautettiin pakkotoimin, kun Josif Stalin kutsui Lvisissä koolle laittoman synodin maaliskuussa 1946. Suuri osa sen varallisuudesta siirrettiin Venäjän ortodoksiselle kirkolle. Ennen lakkauttamista kirkon metropoliitta ja piispat pidätettiin. Lakkauttamista vastustaneet joko surmattiin tai vangittiin; metropoliitta Josyf Slipyi vietti vankilassa ja karkotuksessa 18 vuotta, minkä jälkeen hänet karkotettiin Neuvostoliitosta. Kirkko toimi maanalaisuudessa vuosina 1946–1989, kunnes Mihail Gorbatšov salli jälleen sen toiminnan. Maan alla toimiessaan kirkkokuntaa pitivät elossa ulkomailla asuvat ukrainalaiset. Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko laillistettiin jälleen Neuvostoliitossa 1989. Ukrainan itsenäistyttyä 1991 varallisuus palautettiin ja nykyään noin 10 % Ukrainan miltei 50 miljoonan hengen väestöstä kuuluu Ukrainan kreikkalaiskatoliseen kirkkoon. Paavi Johannes Paavali II julisti autuaaksi 28 Ukrainan kreikkalaiskatolisen kirkon marttyyria Ukrainan-matkallaan vuonna 2001. Metropoliitan istuin päätettiin 2002 siirtää Lvivistä Kiovaan. Nykyinen pääkirkko Kristuksen ylösnousemuksen kirkko vihittiin 2013. Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko on lähentänyt välejään Ukrainan ortodoksisen kirkon kanssa 2010- ja 2020-luvulla. Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 kreikkalaiskatolilaisen kirkon rooli avunannossa maan sisäisille pakolaisille on korostunut. Hiippakunnat Ukraina Ukrainan kreikkalaiskatolisen kirkon alaisuudessa toimii Ukrainassa neljä arkkihiippakuntaa, seitsemän hiippakuntaa ja viisi eksarkaattia, jotka on järjestetty neljään metropoliittakuntaan: Kiovan ja Galitsian metropoliittakunta Kiovan arkkihiippakunta Harkovan eksarkaatti Donetskin eksarkaatti Odessan eksarkaatti Lutskin eksarkaatti Krimin eksarkaatti Lvivin metropoliittakunta Lvivin arkkihiippakunta Sokalin ja Žovkan hiippakunta Sambirin ja Drohobytšin hiippakunta Stryin hiippakunta Ivano-Frankivskin metropoliittakunta Ivano-Frankivskin arkkihiippakunta Kolomyjan hiippakunta Tšernivtsin hiippakunta Ternopilin ja Zborivin metropoliittakunta Ternopilin ja Zborivin arkkihiippakunta Butšatšin hiippakunta Kamjanets-Podilskyin hiippakunta Muu Eurooppa Ukrainan ulkopuolella Ukrainan kreikkalaiskatolisen kirkon alaisuudessa toimii kolme hiippakuntaa Puolassa sekä kaksi hiippakuntaa ja kaksi eksarkaattia muualla Euroopassa. Przemyśl-Varsovan arkkihiippakunta Olsztyn-Gdańskin hiippakunta Wrocław-Koszalinin hiippakunta Saksan ja Skandinavian eksarkaatti Apostolinen eksarkaatti Italiassa Pyhän Volodymir Suuren hiippakunta Pariisissa Ukrainan katolinen Pyhän perheen hiippakunta Lontoossa Suomessa Ukrainan kreikkalaiskatolisen kirkon liturgiaa vietetään säännöllisesti ainakin Pyhän apostoli Jaakobin kirkossa Helsingissä. Muu maailma Lisäksi on kahden metropoliittakunnan alaisuudessa yhdeksän hiippakuntaa Pohjois-Amerikassa, kolme hiippakuntaa Etelä-Amerikassa sekä yksi hiippakunta Australiassa. Organisaatio Kirkkokuntaa johtaa suurarkkipiispa, josta kutsutaan toisinaan myös patriarkaksi. Kirkkokunta on pyytänyt paavia nimittämään sen johtajan virallisesti patriarkaksi, mutta turhaan. Josyf Slipyi oli ensimmäinen suurarkkipiispaksi nimitetty kirkon johtaja. Hän tosin alkoi itse käyttää patriarkan titteliä ilman paavin virallista tunnustusta. Nykyisin virassa toimii Svjatoslav Ševtšuk, jonka nimityksen paavi Benedictus XVI vahvisti 25. maaliskuuta 2011. Ševtšukin kanta on se, että hänen johtamansa krikko muodostaa oman patriarkaatin, vaikkei paavi olekaan tunnustanut sitä sellaiseksi virallisesti. Joidenkin muiden idän katolilaisten kirkkojen johtajat (esim. maroniittikirkko ja Syyrian katolinen kirkko) ovat virallisilta titteleiltään patriarkkoja. Kirkkokunnan ylin päätöksentekoelin on pyhä synodi, jonka puheenjohtajana toimii suurarkkipiispa. Se vastaa myös uuden suurarkkipiispan valinnasta. Papit voivat mennä naimisiin ennen pappisvihkimystä, mutteivat sen jälkeen. Leskeksi jääneet eivät saa mennä uusiin naimisiin. Luostarissa asuvien munkkien odotetaan elävän selibaatissa. Käytäntöjä ja eroja muihin kirkkokuntiin Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko noudattaa bysanttilaista riitusta. Ortodoksisista kirkoista poiketen kreikkalaiskatolilaisessa kirkossa naisten ei tarvitse peittää päätään hunnulla kirkossa. Pukukoodi on myös muutenkin ortodokseja rennompi. Jumalanpalvelukset toimitetaan lähtökohtaisesti kansankielellä eikä kirkkoslaaviksi. Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko siirtyi gregoriaaniseen kalenteriin 1. syyskuuta 2023. Tämän myötä kirkkokunta alkoi viettää esimerkiksi joulua 25. joulukuuta ja loppiaista 6. tammikuuta. Ne seurakunnat, jotka eivät kyenneet tuolloin siirtymään uuteen kalenteriin, saivat piispan luvalla viettää juhlapyhiä vanhan juliaanisen kalenterin mukaan aina vuoden 2025 syyskuuhun asti. Ihmisen jumalallistumiseen on osa kirkon oppia: kirkon mukaan esimerkiksi sakramentteja vastaanottamalla ja rukoilemalla ihminen voi päästä osaksi Jumalan luontoa. Neitsyt Marialla ja paastoamisella on huomattava painoarvo. Katso myös H’rystos – naša Pash’a Uniaattikirkot Idän katoliset kirkot Lähteet