Taras Ševtšenkon muistomerkki (Harkova)

Taras Ševtšenkon muistomerkki (ukr. Пам'ятник Т. Г. Шевченку (м. Харків), Pamjatnyk T. Ševtšenku (m. H’arkiv)), on Ukrainan Harkovassa sijaitseva kookas veistos vuodelta 1935. Sen suunnittelivat kuvanveistäjä Matvei Manizer (ven. Матвей Манизер) ja arkkitehti Iosif Langbard. Muistomerkin suunnittelemiseksi järjestettiin kansainvälinen kilpailu (1930-31), mutta yhtään ehdotuksista ei hyväksytty. Toinen, koko Neuvostoliiton kattava kilpailun oli vuorossa vuonna 1933. Kilpailuteoksissa oli nähtävissä selvä tyylimuutos, ja teoksissa näkyi sosialistisen realismin ilmentymiä. Pietarilaisen kuvanveistäjän Manizerin ja valkovenäläisen arkkitehti Langbardin ehdotus hyväksyttiin vaadittujen muutosten jälkeen toteutettavaksi. Teos paljastettiin 24. maaliskuuta 1935 paikalla, jossa aiemmin sijainnut valtiomies Vasyl Karazinin muistomerkki oli siirretty perustamansa Harkovan yliopiston uudisrakennukseen. Patsas katsoo kohti Sumynkatua, joka on eräs Harkovan pääväylistä. Muistopatsas oli julkistamishetkellään maaliskuussa 1935 koko Neuvostoliiton kookkain pronssipatsas. Taras Ševtšenkon muistomerkki kohoaa noin 16 metrin korkeuteen. Muistomerkin jalusta, jonka arkkitehti Langbard suunnitteli, muodostaa kehyksen kuvanveistäjän ihmishahmoille ja symboliikalle: modenistisista kiillotetuista labradoriitin lohkoista muodostettu spiraalimainen portaikko johtaa kohti teoksen yläosaa. Sen huipulla, kolmikulmaisen jalustan päällä, seisoo - tälle eri lähteet antavat toisistaan poikkeavan mitan - 4,5 tai 5,5 metriä korkea Ševtšenkon patsas. Portaikolla on 16 ihmishahmoa. Ševtšenkoa puolta lyhyemmillä hahmoilla symbolisoidaan Ukrainan kansan asteettaista vapautumista tsaarin Venäjästä taistelun ja vastarinnan kautta. Portakon kahdeksan ensimmäistä hahmoa on poimittu Ševtšenkon teoksista. Manizer käytti useiden hahmojen mallina lopetetun, läheisen harkovalaisen avantgardistisen Berezil-teatterin näyttelijöitä; osa berezeläisistä tosin sai jatkaa näyttämöillä. Esimerkiksi kuuluisa Natalija Užvi oli Ševtšenkon runon maalaisnaisen, sankarihahmo Katerynan mallina. Seuraavat neljä hahmoa kuvaavat vuoden 1905 vallankumouksen ja lokakuun vallankumouksen 1917 osallistujia: opiskelija, vallankumoukselliset työläiset ja merimies panssarilaiva Potjomkinilta. Viimeiset neljä hahmoa edustavat vapautettujen ukrainalaisten sukupolvea. Heitä edustivat sosialistisen realismin mukaisesti puna-armeijan sotilas, kolhoosin työntekijä, kaivosmies, ja työläisten tiedekunnan (rabfak) naisopiskelija. Muistopatsaan julkistamiseen liittyen suuri osa Harkovan yliopiston puutarhasta, jonka Sumynkadun puoleisella laidalla muistopatsas sijaitsee, nimettiin vuonna 1935 Taras Ševtšenkon kaupunkipuutarhaksi. Myös kaupungin teatteri sai uudeksi nimekseen kirjailijan mukaan Taras Ševtšenkon ukrainalainen draamateatteri. Merkillepantavaa on, että teoksen muistomerkin jalusta muodostaa yhden spiraalin pohjatason: askeleen, jonne katsoja voi nousta pitämään puhetta. Vuosien 2013–2014 Ukrainan vallankumouksen aikana muistomerkistä muodostui protestien keskuspaikka Harkovassa. Maaliskuussa 2022, kuukausi Venäjän hyökkäyssodan alkamisen jälkeen, muistomerkin suojaksi tuotiin sadoittain hiekkasäkkejä, ja teos paketoitiin piiloon. Lähistöllä, vain noin 200 metriä veistoksen eteläpuolella, saman kadun varrella sijaitsee massiivinen, brutalistinen Harkovan oopperatalo (1991). Kuvia Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taras Ševtšenkon muistomerkki (Harkova) Wikimedia Commonsissa