Raudonasis ąžuolas

Raudonasis ąžuolas, kartais vadinamas šiauriniu ąžuolu (lot. Quercus rubra) – bukinių (Fagaceae) šeimos, ąžuolų (Quercus) genties, lapus metanti plačialapių medžių rūšis. Paplitimas Savaime paplitęs Šiaurės Amerikos vidutinių platumų juostoje (didesnioje JAV rytų dalyje ir Kanados Naujojo Bransviko, Naujosios Škotijos provincijose, Ontarijo provincijos pietryčiuose, Kvebeko provincijos pietų pakraštyje) pačiuose pietuose, šiaurės rytų JAV ir pietryčių Kanadoje. XVIII a. introdukuotas Europoje. Kaip dekoratyviniai medžiai auginami Vakarų ir Vidurio Europos dalyse, taip pat ir Lietuvoje. Kai kuriose šalyse plačiai paplitęs ir laikomas invaziniu. Nors jo mediena vertinama, tačiau stengiamasi vietoj iškirstų medžių sodinti vietines rūšis. Požymiai Tai greitai augantys medžiai, esant geroms augimo sąlygoms 10-ies metų ąžuoliukas gali užaugti iki 5–6 metrų. Užaugusių aukštis 20–30 metrų, kartais iki 35 m., ar rečiau net iki 43–50 metrų aukščio, kamieno skersmuo 50–100 cm, kartais iki 2 metrų, bet į 2 metrų skersmens kamieno storį dažniausiai išauga atvirose vietose (tuomet neauga aukšti) augantys raudonieji ąžuolai. Žydi gegužę, tik ką sulapojęs. Kamienas sidabriškai tamsiai pilkšvas. Gyvena 200 metų, bet prie gerų augimo sąlygų gali išgyventi iki 400–500 metų amžiaus. Dabar yra žinomas 326 metų amžiaus ąžuolas (pagal 2001 metus). Auga miškuose, įvairiuose želdiniuose. Galerija Šaltiniai