פסטוב

פאסטוב (באוקראינית: Фа́стів; ברוסית: Фастов) היא עיר במחוז קייב, במרכז אוקראינה. העיר משמשת כמרכז האדמיניסטרטיבי של נפת פאסטוב. העיר עצמה היא נפה נפרדת בתוך נפת פאסטוב. מספר התושבים המוערך (נכון ל-2022) הוא 44,014. העיר שוכנת על גדות הנהר יאנובה. בעת בניית בית הספר המקיף קומרוב (מס' 4), נמצא שלד אדם מן התקופה הפלאוליתית המאוחרת, שהיה צייד סוסים וממותות. דבר המרמז על ישוב אנושי במקום לפני כ-20,000 - 25,000 שנים. העיר מוזכרת לראשונה בשנת 1390, אז הנסיך ולדימיר תבע את בעלותו על העיר ממשפחת הנסיך רוזונובסקי. העיר התפתחה תחת שלטונם של הנסיך אולג ואיגור, אז נשלחו בנאים מקייב על מנת לבנות ולפתח את העיר. עקב מיקומה בצומת מסילות רכבת, פסטוב היא תחנה חשובה במסלול הרכבת ממרכז אירופה אל רוסיה ואסיה. בעיר פועלת תעשיית בירה ומכונאות. אם כי רוב התושבים הם עובדי חברת הרכבות האוקראינית. פאסטוב היא עיר היסטורית, ששרדה את מלחמות הקוזקים (כולל תקופת חורבן והתיישבות מחדש). מקומות בולטים בעיר: פוקרובסקה צרקבה (כנסייה אורתודוקסית מהמאה ה-17, על שם מנהיג קוזקי סימון פלאיי), וכנסייה קתולית (מראשית המאה ה-20). יהודי פאסטוב בעיר פעל במשך תקופה קצרה, רבי אברהם המלאך, שאף קבור במקום. בשנת 1919 התרחש טבח פסטוב, שבו חיילי הצבא הלבן הרגו כ-1,500 יהודים. בשנת 1941 הרגו הנאצים כ-1,500 מיהודי העיר, היהודים נקברו בקבר אחים בבית הקברות היהודי. שמות 229 מהם, שחברי הקהילה היהודית היו מסוגלים להזכר חקוקים על אנדרטה שהוקמה על קברם. האנדרטה הוקמה במימונו של יליד העיירה מיכאל פולק שהיגר לשיקגו. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של פסטוב (באוקראינית) אלכסנדר קרוגלוב (רו'), פסטוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1593–1594), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) הערות שוליים