Bayezid I.

Bayezid I. (iné prepisy: Bayezit I., Bajezid I., Bájezíd I., Beyazid I., Beyazit I., Bejazid I., Bajazid I. - osm. tur. بايزيد اول; arab. Bájazíd I.; zvaný Yıldırım [iný prepis: Jildirim; osm. tur. یلدیرم) čiže Blesk; * 1354 – † 8. marec 1403, Akşehir) bol sultán Osmanskej ríše v rokoch 1389 až 1402. Jeho otcom bol sultán Murad I., jeho ženou dcéra srbského kniežaťa Lazara. Pokračoval v dobýjaní Srbska, anektoval západnú Anatóliu a Bulharsko, podriadil si (ako vazala) Valašsko. V roku 1396 v bitke pri Nikopole porazil križiacku výpravu vedenú Žigmundom Luxemburským a vtedy osmanské vojská vtrhli do južného Uhorska. V rokoch 1395 až 1401 bezvýsledne obliehal mesto Konštantínopol. V júli 1402 ho v bitke pri Ankare porazili mongolské hordy na čele s mongolským emirom Tímúrom Lenkom. Po bitke skončil v zajatí samarkandského vládcu napokon roku 1403 zomrel. Iné projekty Commons ponúka multimediálne súbory na tému Bayezid I. Pozri aj Osmanské vojny v Európe Tímúrovská ríša Bitka pri Ankare (1402) Osmanské interregnum Zdroj Bajezid I. In: Encyclopaedia Beliana. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 534.