ארמון ביילרביי

ארמון ביילרביי (בטורקית: Beylerbeyi Sarayı) הוא ארמון עות'מאני מהמאה ה-19, הממוקם בשכונת ביילרביי ברובע אוסקודר שבאיסטנבול, בצד האסייתי של מצר הבוספורוס. הארמון הוזמן על ידי הסולטאן אבדילאזיז ובנייתו נמשכה בין השנים 1861 ל-1865. הוא שימש כמעון קיץ וכמקום לאירוח מכובדים זרים. עיצובו משלב השפעות אדריכליות אירופאיות, במיוחד נאו-בארוק, עם עיצוב פנים עות'מאני מסורתי. כיום משמש המקום כמוזיאון הפתוח לציבור. היסטוריה ארמון ביילרביי נבנה בהזמנת הסולטאן אבדילאזיז (1830–1876) בין השנים 1861 ל-1865, במטרה לשמש כמעון קיץ וכאתר לאירוח ראשי מדינות המבקרים בממלכה. הקיסרית הצרפתית אז'ני ביקרה בארמון בדרכה לפתיחת תעלת סואץ ב-1869. הקיסרית כה התרשמה מאלגנטיות הארמון, עד כי ביקשה ליצור העתק של החלון בחדר האורחים עבור חדר השינה שלה בארמון טווילרי שבפריז. הארמון אירח מבקרים נכבדים נוספים, בהם הדוכס אדוארד השביעי והדוכסית אלכסנדרה מדנמרק. בנוסף לתפקידו כמפלט קיץ עבור הסולטאנים העות'מאניים, שימש ארמון ביילרביי כבית הארחה ממלכתי רשמי. הוא אירח דמויות בולטות, בהן פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה (1869); ניקולה הראשון, מלך מונטנגרו (1874); ווילהלם השני, קיסר גרמניה. לאחר שהודח מכסאו, בילה הסולטאן עבדול חמיד השני את שש השנים האחרונות לחייו בארמון, שם נפטר בשנת 1918. תיאור ארמון ביילרביי תוכנן על ידי סרקיס באליאן בסגנון האימפריה השנייה . עיצובו פשוט יותר בהשוואה לארמונות קודמים כגון ארמון דולמאבהצ'ה וארמון קוצ'וקסו. את הארמון ניתן לראות בצורה הטובה ביותר מהבוספורוס, משם נראים שני ביתני רחצה נפרדים: אחד עבור ההרמון (מגורי הנשים) ואחד עבור הסלאמליק (מגורי הגברים). עיצוב הפנים של הארמון משלב השפעות מערביות ומזרחיות ומשקף מאפיינים טיפוסיים של בתים טורקיים מסורתיים. המבנה בן שלוש הקומות (כולל מרתף) מכיל 24 חדרים ו-6 אולמות. הרצפות מכוסות במחצלות קש מצריות. החדרים והאולמות מעוטרים בשטיחי הרקה טורקיים, נברשות קריסטל באקארה צרפתיות, ושעונים שיוצרו בקרן הזהב באיסטנבול, לצד שעונים מאנגליה וצרפת. בנוסף, אגרטלי פורצלן מסין, יפן, צרפת, גרמניה ומאזור ילדיז בטורקיה מוסיפים לעושר העיצובי והקישוטי של הארמון. בספרות גלריה קישורים חיצוניים הנהלת הארמונות הלאומיים | ארמון ביילרביי הערות שוליים