Silifkė

Silifkė (turk. Silifke) – miestas Turkijoje, pietų Anatolijoje, Mersino provincijoje, 75 km į pietvakarius nuo Mersino, 7 km nuo Viduržemio jūros kranto, prie Gioksu upės žemupio, Tauro kalnų papėdėje. Keliai į Mersiną, Antaliją, Karamaną. Žemės ūkio regiono prekybinis centras – drėkinamose lygumose auginamas tabakas, vynmedžiai, alyvmedžiai, vilnamedžiai, pupelės, lęšiai. Maisto (gėrimų, konservuotų vaisių, daržovių), avalynės, tekstilės, chemijos, elektronikos, transporto dalių, stiklo, plastiko pramonė. Ant kalvos virš miesto stūkso Bizantijos laikų Silifkės pilis. Istorija Miestas įkurtas III a. pr. m. e. pradžioje Seleuko I Nikatoro ir pavadintas Seleukija (sen. gr. Σελεύκεια, lot. Seleucia). Vėliau, skiriant nuo kitų Seleukijų, miestas vadintas Trachėjos Seleukija, Kilikijos Seleukija, Izaurijos Seleukija arba Kalikadno Seleukija. Miestas buvo Izaurijos uostas ir svarbi tvirtovė ginantis nuo antpuolių iš jūros, kaldino savo monetas. 1190 m., Trečiojo kryžiaus žygio metu, ties Seleukija Gioksu (tada Salefo) upėje nuskendo imperatorius Frydrichas Barbarosa. Turkai miestą užėmė XIII a. Šaltiniai