Alalachas

Alalachas (archeologinis pavadinimas Tel Atchana) – senovinis miestas ir valstybė pietinėje Turkijoje, šalia Amuko upės, dabartinėje Hatajaus provincijoje, netoli Antakijos miesto. Raida Miestas įkurtas amoritų genčių pačioje 2 tūkstantmečio pr. m. e. pradžioje ir tuo metu vadintas Alachtum. XVIII a. pr. m. e. karalių įrašai Maryje mini jį Jamchado karalystės sudėtyje. Nuo XVIII a. pr. m. e. miestą valdė vietinė Yamrilim dinastija. Tuo metu Alalacho valstybė vadinosi Mukiš, ir dar buvo pavaldi Jamchadui. XVII a. pr. m. e. viduryje miestas buvo laikinai sugriautas per hetitų antpuolį. Netrukus jis atsikūrė kaip atskira valstybė, pripažinusi Egipto, vėliau Mitanijos valdžią. Žinomi jos valdovai Idrimi, Niqmepuh, Ilim-ilimma. XIV a. pr. m. e. miestas-valstybė galutinai buvo užimtas hetitų valdovo Šupiluliumo I. Hetitų šaltiniuose Alalacho regionas buvo vadintas Mukišo žeme. XII a. pr. m. e. Hetitų karalystę sunaikino užplūdusios „jūrų tautos“, kurių metu Alalachas buvo sugriautas ir niekuomet nebeatsigavo. Vėliau netoli jo išdygo kitas miestas – Kinalua (Tel Tayinat). Nuo 1937 m. Alalchas pradėtas tirti britų archeologų, ypač Leonard Woolley. Pastarųjų metų archeologiniai kasinėjimai vyko 2006 m., remiami Turkijos Kultūros ir turizmo ministerijos. Mieste rasta daugybė dantiraščio lentelių. Valdovų sąrašas Jarim-Lim, Jamchado Hammurapi I sūnus, XVIII a. pr. m. e. Ammi-taqum Ili-ilimma I., apie 1520–1500 m. pr. m. e. Idrimi, Mitanijos vasalas, apie 1495–1475 m. pr. m. e. Niqmepa, apie 1474–1450 m. pr. m. e. Ili-ilimma II, apie 1450–1425 m. pr. m. e. Itur-Addu, iki 1350 m. pr. m. e.