Taiwaninsaari

Taiwaninsaari (vanh. Formosa) on saari Kiinan rannikolla. Yhdessä lähimpien saarten kanssa se muodostaa Taiwanin provinssin, jonka katsovat osakseen sekä Kiinan tasavalta (Taiwan) että Kiinan kansantasavalta. Kiinan tasavalta pitää Taiwaninsaarella valtaa lähes ainoana alueenaan. Alue on kiistanalainen, sillä manner-Kiinan hallituksen mukaan Taiwaninsaari kuuluu Kiinan kansantasavaltaan, kun taas Kiinan tasavalta (Taiwan) katsoo manner-Kiinankin kuuluvan alun perin sille. Tämä tilanne syntyi Kiinan vallankumouksen yhteydessä 1949, kun Kiinaa aiemmin hallinnut, Guomindang-puolueen johtama hallitus pakeni kommunisteja Taiwaninsaarelle. Kummankaan valtion hallitus ei hyväksy, että muut maat tunnustaisivat kummankin itsenäiseksi valtioksi, koska katsovat, että tämä merkitsisi välillisesti toisen olemassaolon kieltämistä. Historia Noin 4 000 vuotta sitten nykyisen Taiwanin alkuperäisasukkaiden (aboriginaalien) esi-isät asettuivat saarelle. Aboriginaalit ovat geneettisesti sukua malaijeille ja polynesialaisille, ja heidän puhumansa kieli kuuluu austronesialaisiin kieliin. Kiinalaisia alkoi muuttaa saarelle 500-luvulta lähtien, mutta saari liitettiin Kiinaan vasta Ming-dynastian aikana 1430. Vuonna 1544 portugalilainen laiva teki näköhavainnon Taiwaninsaaresta, jolle he antoivat nimeksi Ilha Formosa (kaunis saari). Portugali ei milloinkaan valloittanut tai asuttanut saarta. Vuonna 1624 Hollannin Itä-Intian kauppakomppania, jonka tukikohta oli Bataviassa Jaavan saarella nykyisessä Indonesiassa, perusti saaren maaperälle ensimmäisen eurooppalaistyylisen asutuksen ja hallinnon, josta nykyisen Taiwanin poliittinen historia sai alkunsa. Ming-dynastian kukistuminen mantsujen hyökkäyksestä synnytti suuren pakolaisvirran mantereelta Taiwaninsaarelle vuonna 1644. Kiinalaisen Ming-dynastian aikana Fujianin joukot löivät hollantilaiset ja valtasivat saaren vuonna 1662. Heitä johti fujianilaisen merirosvokauppiaan ja japanilaisen samurain tyttären poika Koxinga (kiin. 鄭成功, Zheng Chenggong)., joka perusti saarelle Tungningin kuningaskunnan. Mantsujen valtakunta jatkoi laajenemistaan, ja Koxingan yrityksistä huolimatta Taiwaninsaari siirtyi heidän haltuunsa 1683. Saari sulkeutui ulkomaailmalta, mutta kiinalaisten uudisasutus kiihtyi 1800-luvun lopulla, ja saaresta tuli tärkeä sokerin ja riisin viejä mantereelle. Vuonna 1895 Kiina hävisi Taiwaninsaaren sodassa Japanille. Ennen japanilaisten saapumista saarelle Taiwan oli hetken aikaa itsenäinen tasavalta. Taiwaninsaari siirtyi takaisin Kiinalle toisen maailmansodan jälkeen. 1949 lähes kaksi miljoonaa tasavallan kannattajaa pakeni Taiwaninsaarelle kommunistien voitettua vallankumoussodan Kiinassa. Maantiede Taiwaninsaaren lisäksi Kiinan tasavallan hallinnassa on myös muutamia pieniä saaria (muun muassa Kinmen) Kiinan rannikolla Taiwaninsalmen toisella puolella. Saarivaltion kokonaispinta-ala on 35 980 neliökilometriä, josta sisävesiä on 2,8 prosenttia. Sen itäpuolella sijaitsee Filippiinienmeri Taiwaninsaaren keski- ja itäosia hallitsevat korkeat vuoret. Keskivuoristo (Taiwan Shan) muodostuu merenalaisen vuorijonon huipuista, joista korkein huippu on Yu Shan (3 997 metriä). Saaren länsiosissa on laaja tasanko, jossa viljellään riisiä. Puunhakkuun kannattamattomuuden vuoksi Taiwanin sisämaassa on runsaasti ikivihreitä metsiä, jotka kasvavat jopa kolmen kilometrin korkeudessa. Alarinteiden yleisimmät puulajit ovat kamferipuu ja kiinankaarnatammi. Ylärinteillä kasvaa havupuita, kuten mäntyjä, hemlokkeja ja valesypressejä. Merkittävimmät luonnonvarat kivihiili maakaasu kulta hopea kupari marmori Katso myös Kiinan dynastiat Kiinan tasavallan historia Lähteet Aiheesta muualla Buddhalainen juhla Taipeissa. Ylen Elävä arkisto. Taipein Suomen-edustusto: Naruwán - pieni matkaopas [1][vanhentunut linkki]