Karkemišas

Karkemišas (Carchemish), dar vadintas Europu (sen. gr. Εὔρωπος) – senovinis miestas ir valstybė šiaurės Sirijoje, šalia Eufrato upės, dabartinėje Alepo muhafazoje, prie sienos su Turkija, netoli Džarabulo miesto. Istorija Karchemišo istorijoje išskiriami du valstybingumo laikotarpiai. Miestas įkurtas 3 tūkstantmetyje pr. m. e., rasta to meto keramikos, įkapių. Miestas minimas Eblos archyvo dantiraštiniu šumerų raštu parašytose šio laikotarpio lentelėse. Manoma, kad tuo laikotarpiu jis buvo priklausomas nuo Eblos hegemonijos. Jame buvo didelė asirų prekybinė kolonija. Nuo II tūkst. pr. m. e. pradžios Karkemišas tapo savarankiška valstybe ir klestėjo dėl prekybos iki pat XIV a. pr. m. e. Klestintis miestas domino aplinkines imperijas, ypač Hetitų imperiją vakaruose ir Egipto imperiją pietuose. XV a. pr. m. e. Faraonas Tutmozis I netoliese pastatė stelą, žymėjusią Egipto pergalę prieš Siriją. XIV a. pr. m. e. miestas buvo užimtas hetitų valdovo Šupiluliumo I. Jis miesto valdovu paskyrė savo sūnų Pijašilį. XI a. pr. m. e. Karkemišas tapo vienu svarbiausių Hetitų karalystės miestų. XII a. pr. m. e. Hetitų karalystę sunaikino užplūdusios „jūrų tautos“, tačiau Karkemišas atsilaikė ir buvo vienos iš siro-hetitų valstybėlių sostine bei svarbiu prekybos centru. Taip prasidėjo antrasis Karkemišo valstybingumo laikotarpis. IX a. pr. m. e. asirų valdovas Ašurnasirpalas II privertė miestą mokėti duoklę Asirijai, o 717 m. pr. m. e. buvo užkariautas Sargono II. 605 m. pr. m. e. mieste įvyko svarbus Karkemišo mūšis, kuriame babiloniečiai, vadovaujami Nabuchodonosoro II nugalėjo jungtinę egiptiečių ir asirų armiją. Po šio mūšio miestas nunyko. Nuo 1911 m. Karkemišas pradėtas tirti britų archeologų. Rasta rūmų, šventyklų, bazaltinių statulų, gynybinių sienų ir vartų liekanų. Šaltiniai