אורקש

אוּרקֶש (היום תל מוֹזַן) הוא ישוב הנמצא תחת תל השוכן למרגלות הרי הטאורוס במחוז אל-חסכה, בצפון סוריה. היישוב נבנה באלף ה-4 לפנה"ס כנראה בידי החורים. האתר היה מיושב, כנראה, במשך כמה מאות שנים. היסטוריה אורקש נודעה כמוקד חשוב של התרבות החורית בצפון-מזרח סוריה. לפי המקורות החוריים, היא הייתה קשורה לאל קוּמַרְבִּי, המכונה במסורת המיתולוגית “אבי האלים”, והייתה ככל הנראה אחד המרכזים המדיניים והדתיים החשובים באזור האגן העליון של החבור. אורקש הייתה בעלת ברית של האימפריה האכדית באמצעות, לפי הסברה הרווחת, מסורת של נישואים בין בשושלות. תראם-אגדה (Tar'am-Agade) בתו של המלך האכדי נרם-סין נישאה כנראה למלך אורקש. בתחילת האלף ה-2 לפנה"ס העיר עברה לידיהם של שליטי מארי, עיר הממוקמת כמה מאות קילומטרים דרומה. מלך אורקש הפך צמית (וואסל) של מארי. תושבי העיר כנראה התמרמרו על כך, ובארכיון המלכותי במארי ישנן ראיות להתנגדות החזקה שלהם: במכתב אחד, מלך מארי מספר לעמיתו באורקש כי "לא ידעתי שבני עירך שונאים אותך בגללי. אבל אתה שייך לי, גם אם העיר אורקש לא." באמצע האלף, אורקש הייתה אתר דתי עבור ממלכת מיתני. העיר כנראה ננטשה ברובה בסביבות 1350 לפנה"ס, אם כי הסיבה לכך אינה ידועה. זהות רוב השושלות ושליטי אורקש אינם ידועים, אך השמות הבאים זוהו כמלכי העיר-מדינה. שלושת המלכים הידועים הראשונים (רק שניים מהם ידועים בשמם) נשאו את התואר החורי אנדן (endan). Tupkish endan לפנה"ס 2250 Tish-atal endan (תאריך לא ידוע) Shatar-mat (תאריך לא ידוע) Atal-shen (תאריך לא ידוע) Ann-atal לפנה"ס 2050 Te'irru לפנה"ס 1800 ארכאולוגיה האתר משתרע על פני כ-1350 דונם, כשרוב השטח מהווה את העיר התחתית. העיר העליונה תופסת כ-180 דונם, ומתנשאת לגובה של 25 מטר. יש בה 5 תלוליות והגבוהה בהן מוקפת חומת לבני בוץ שהייתה בערך 8 מטר רוחב ו-7 מטר גובה. באזור בו שוכן התל נמצאים אתרים נוספים מתקופה דומה למשל תל שאע'ר בזאר השוכנת 22 ק"מ דרומית לתל. תל ארביד 45 ק"מ דרומית, ותל ברק 50 ק"מ דרומית לתל . מבנים חשובים שנחפרו כוללים את ארמון המלוכה של Tupkish, מבנה תת-קרקעי ששימש לקבורה, מקדש מונומנטלי עם רחבה בחזיתו, אזורי מגורים, שטחי קבורה, ואת חומות העיר הפנימית והחיצונית. ממצאי החותמות מאורקש מספקים עדות לשלטונו של טוּפְּקִישׁ, שנשא את התואר “אנדן” והיה ככל הנראה שליט העיר בתקופה האכדית. בחפירות נמצאו גם חותמים של אֻקְנִיתוּם, מלכתו, וכן חותם הנושא את שמה של תאראם-אגדה, בתו של נרם-סין, עדות לקשרים מדיניים בין אורקש לבין האימפריה האכדית. בדיקה ראשונית באתר נעשתה על ידי מקס מלוואן. אשתו, אגאתה כריסטי, כתבה כי הם בחרו שלא להמשיך באתר משום שהוא נראה כאתר רומאי. עם זאת, בחפירות מאוחרות יותר, לא נמצא זכר לשרידים רומאיים. מלוואן המשיך לחפור בתל שאע'ר בזאר, אתר נוסף דרומית לאורקש החפירות בתל החלו בשנת 1984 ונערכו במשך 17 עונות. העבודה נוהלה על ידי ג'ורג'יו בוצ'לטי (Giorgio Buccellati) מ-UCLA ומרילין קלי-בוצ'לטי (Marilyn Kelly-Buccellati) מאוניברסיטת קליפורניה. עונת 2007 הוקדשה בעיקר לעבודה על פרסום הממצאים. החפירות נעזרו בגופים שונים ובהם המכון הארכאולוגי הגרמני. החפירות בתל משלבות טכנולוגיה בהקשר ארכאולוגי, גם בתיעוד הממצאים וגם בשימור האתר עצמו. מאז 2011 החפירות באתר הושעו בשל מלחמת האזרחים בסוריה, אך פעילות שימור והגנה על האתר נמשכת. האתר נותר בעל חשיבות מחקרית רבה להבנת תולדות הערים החוריות בצפון מסופוטמיה ויחסי המרכז והפריפריה בתקופת הברונזה. הממצאים מוצגים במוזיאון דיר א-זור כ-200 קילומטרים דרומית מערבית לאתר. המוזיאון מכיל ממצאים רבים ובהם את רוב לוחות החרסית בכתב יתדות שנמצאו במארי. ראו גם אור כשדים לקריאה נוספת קישורים חיצוניים החפירות באורקש (האתר הרשמי) (באנגלית) סיור מודרך באתר (באנגלית) Tar'am-Agade, Daughter of Naram-Sin, at Urkesh‏ (באנגלית) הערות שוליים