בסיס חיל האוויר מאירינגן

בסיס חיל האוויר מאירינגן, הידוע גם בשם שדה התעופה הצבאי אונטרבך, הוא בסיס טיסה שווייצרי הממוקם בסמוך לכפר אונטרבך והעיירה ממיירינגן, בקנטון ברן. הוא אחד משלושת בסיסי טיסה עיקריים של חיל האוויר השווייצרי. שדה התעופה ממוקם בעמק האלפיני של נהר ארה, עם מסלול טיסה יחיד המקביל לנהר. הוא מוקף בצפון בכביש הראשי למירינגן, לנהר ולקו הרכבת ברוניג. מדרום, מסלולי הסעה מחברים את שדה התעופה לדירים תת-קרקעיים שנבנו בצד העמק. היסטוריה הבסיס החל לפעול ב-1 בדצמבר 1941. לאחר מלחמת העולם השנייה, נבנתה מערת מטוסים בבסיס. ב-1970 החלה בניית מערה נוספת עבור ה-A-7G Corsair II, אך מכיוון שה-A-7G לא נקנה, הושלמה בנייה זו כמערת אחסון תחמושת. בהמשך נבנתה מערכה עבור ה-F/A-18 Hornet. כיום הבסיס עדיין חשוב עבור חיל האוויר השווייצרי. והוא אחד משלושת בסיסי מטוס קרב בלבד, יחד עם בסיס פיירן ובסיס אמן. זהו בסיס הבית של שתי טייסות קרב, טייסת 8 מצוידת ב-Northrop F-5E Tiger, וטייסת 11 מצוידת ב-F/A-18 Hornet. זהו הבסיס השווייצרי היחיד שמשתמש במערת מטוסים בפעילות יומיומית. המסלול מצויד בהתקני עצירה נשלפים (בשימוש ה-F/A-18 ובמקרי חירום על-ידי ה-F-5) בשני הקצוות. לתפעול הבסיס יש השפעות חיוביות ושליליות לאזור ולעיר מאירינגן: חתימת הרעש של המטוסים הצבאיים פוגעת באוכלוסייה וגם בעסקים בתחום התיירות. מנגד הבסיס מספק 190 מקומות תעסוקה ומהווה גורם כלכלי חשוב לאזור. בשדה התעופה יש מוזיאון קטן הפתוח בימי רביעי אחר הצהריים ממאי עד אוקטובר. את מסלול ההמראה בבסיס חוצים שני כבישים ציבוריים ובכך כלי טיס צבאיים חולקים מסלול משותף עם כלי רכב אזרחיים. כאשר מבוצעת נחיתה או המראה של כלי טיס, נסגרים שערי המעבר בכבישים החוצים ומאובטחים על ידי שוטרים צבאיים. ייחודיות זו מהווה גורם משיכה תיירותי. קישורים חיצוניים הערות שוליים