Sankta Ursula kirke

Sankta Ursula kirke på Ivø er trolig oppført av erkebiskop Anders Sunesen en gang i årene 1224-28 da han bodde på det nærliggende Ivøhus. Kirken er bygget i romansk stil og som navnet tilsier, viet til helgenen Ursula. Før kirken ble bygget reiste ivøboerne over vannet for å komme til gudstjeneste i andre kirker. Kirkens beliggenhet kan skyldes at Sunesen ønsket en kirke tett på hjemmet sitt. En annen teori går ut på at plassen ved siden av Ursulas kilde ble ansett som hellig. Bygning og interiør Kirken er forsynt med hvelvinger og et massivt tårn fra 1800-tallet. Den hadde opprinnelig et såkalt basilikatak av tre, som på 1500-tallet ble erstattet av hvelvinger. I det enkle og lyse kirkerom står en døpefont av sandsten fra 1200-tallet, og på korets østvegg, bak alteret ses fragmenter av kalkmalerier omhandlende Ursulalegenden. I fordybningen i den gamle alterskiven ble det oppbevart et relikvieskrin i bly med et par benbiter og 14 stykker fragment av linned mønstret i blekrødt. Disse anses for å være relikvier fra Ursula og har tilhørt kirken fra begynnelsen. I dag oppbevares de på Universitetets historiske museum i Lund. Ursulas kilde Ved kirkegårdens nordøstlige hjørne finnes en gammel offerkilde kalt Ursulas kilde. Ifølge legenden skal erkebiskop Sunesen en juleaften på 1220-tallet ha sendt en tjener til kilden for å hente vann til hjelp mot sine smerter (han led av gikt). Lykken var stor da tjeneren kom tilbake med vin, og julemiddagen var reddet. Biskopen sendte tjeneren avsted etter mere og forbød samtidig tjeneren å smake på vinen. Tjeneren kunne dog ikke dy seg men måtte smake, og siden har det kun sprunget vann fra kilden. Det har vært ofringer i kilden til langt opp i 1700-tallet, da man har funnet gamle mynter i den. Referanser