Sejong den store

Sejong den store (født 6. mai 1397 i Hanseong, død 18. mai 1450 samme sted) var den fjerde Joseon-kongen. Han er best kjent for å ha skapt det koreanske alfabetet hangul, som han riktignok i sin samtid møtte sterk motstand mot å innføre, særlig fra skriftlærde i kinesiske tegn (hanja). Sejong er en av to koreanske herskere som etter sin død har fått betegnelsen «den store» lagt til sitt navn. Den andre er Gwanggaeto den store av Goguryeo. Liv og virke Tidlig liv Sejong var den tredje sønnen til kong Taejong. Da han ble 12 år gammel ble han storprins Chungnyeong (충녕대군; 忠寧大君) og giftet seg med datteren til Sim On (심온; 沈溫) av Cheongsong (청송; 靑松), best kjent som Lady Sim (심씨; 沈氏), som senere fikk tittelen prinsesse Soheon (소헌왕후; 昭憲王后). Sejong utmerket seg på flere områder og var farens favoritt. Tronfølge Sejong ble Koreas hersker på en noe uvanlig måte. Den eldste av kongens sønner, prins Yangnyung (양녕대군), mente at han selv mangler nødvendige ferdigheter for å bli konge, og mente at Sejongs skjebne var å bli konge. Han og hans bror, prins Hyoryung (효령대군), var enige i at det var deres plikt å sørge for at Sejong ble konge. Med god hjelp av klossete opptreden ved hoffet i Seoul, sørget de for at de ble bannlyst fra hovedstaden. Dermed var veien klar for Sejong. Den eldste prinsen levde i fjellene der han vandret rundt, mens den andre prinsen søkte seg til et budistisk tempel, der han ble munk. Konge I juni 1418 abdiserte Kong Taejong og Sejong ble kronet som konge av Joseon i august og begynte samtidig sin kongegjerning. Taejong hjalp til med råd innenfor militære spørsmål de neste fire årene fram til sin død i 1422. Sejong var avhengig av jordbruksproduksjonen, og etablerte et system der bøndene betalte skatt etter hvor stor avkasting avlingen ga. Dermed kunne bøndene bry seg mindre med skattenivået og mer om sin avling. Så raskt kongen disponerte over et tilstrekkelig med forråd sørget han for at dette ble distribuert til fattigere bønder. I 1429 ble «Nongsa-jikseol» (hangul: 농사직설, hanja: 農事直說) utgitt under Sejongs overoppsyn. Dette var den første boka om koreansk jordbruk, og den handlet blant annet om innhøstning. Hangul Kong Sejong Den Store fikk stor betydning for koreansk historie ved at han i 1443 introduserte det koreanske alfabetet hangul, som skriftspråk for koreansk. Hangul er verdens eneste tilrettelagte og hyppig brukte fonetiske skriftspråk som med vilje er utformet slik at det skal være enkelt å forstå: Som i indiske skriftspråk, klassifiseres hanguls konsonanter etter hvor i munnen de skal uttales, men det sies at hangul går et skritt videre, ved at tegnene også representerer et skjematisk oppsett av hvordan munnen skal posisjoneres for å uttale lyden. ㄱ [k] representerer at tungen er presset opp mot ganen, ved jekslene, mens ㅋ [kʰ] har i tillegg en strek som viser aspirasjon. Ved romanisering av koreansk bruker Nord-Korea offisielt McCune-Reischauersystemet. I 2000 gikk Sør-Korea over til bruk av en revidert romanisering. Hanguldagen markeres den 9. oktober i Sør-Korea og 15. januar i Nord-Korea. Kong Sejongs fulle navn posthumt Kong Sejong Jangheon Yeongmun Yemu Inseong Myeonghyo den store av Korea 세종장헌영문예무인성명효대왕 世宗莊憲英文睿武仁聖明孝大王 Litteratur King Sejong the Great: the Light of Fifteenth Century Korea, Young-Key Kim-Renaud, International Circle of Korean Linguistics, 1992, softcover, 119 pages, ISBN 1-882177-00-2 Kim-Renaud, Young-Key. 2000. Sejong’s theory of literacy and writing. Studies in the Linguistic Sciences 30.1:13-46. Kilder Kim, Yung Sik. (1998). «Problems and Possibilities in the Study of the History of Korean Science», Osiris (2. serie, bind 13, 1998): 48–79. Eksterne lenker (en) Sejong the Great – kategori av bilder, video eller lyd på Commons King Sejong's Confucian Humanism in the Early Choson Period Location of the four forts and the six posts