Malaita

Malaita (angļu: Malaita), vietējais nosaukums — Mala (Mala), ir Zālamana Salu valstij piederoša sala Klusajā okeānā, valsts apdzīvotākā un pēc platības otra lielākā sala. Administratīvi ietilpst Malaitas provincē, lielākā apdzīvotā vieta ir provinces centrs Auki. Lielākā daļa iedzīvotāju ir melanēzieši. Ģeogrāfija Sala atrodas Zālamana salu arhipelāga austrumos, Indispensabla šaurums rietumos to šķir no Santaizabelas, Ngelas salām un Gvadalkanalas, bet austrumos krastus apskalo Klusais okeāns. Sala vulkāniskas izcelsmes, kalnaina, augstākā virsotne ir Kalurats 1303 m vjl salas dienviddaļā. Krasti zemi, biežas mangrovju audzes un koraļļu rifi. Piekrastē vairākas mazākas salas, no kurām lielākā ir Maramasike dienvidaustrumos. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži. Vēsture Aplēses liecina, ka sala bijusi apdzīvota jau pirms 5000–3500 gadiem, bet tās pirmvēsture maz pētīta. Pirmie no eiropiešiem salu 1568. gada 11. aprīlī apmeklēja spāņu ekspedīcija no Peru Alvaro de Mendanjas de Neiras vadībā, bet vietējie iedzīvotāji spāņus sagaidīja naidīgi, ar bultām vairākus ievainojot un nogalinot. Atkārtoti sala tika atklāta 18. gadsimta beigās. 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā vairāki tūkstoši salinieku tika aizvesti piespiedu darbam plantācijās Austrālijā un Fidži. 1884. gadā sala nonāca britu pārvaldībā, bet 1893. gadā tā tika iekļauta Britu Zālamana Salu protektorātā. 1909. gadā tika dibināta Auki kā koloniālās administrācijas rezidence. Līdz pat 1927. gadam turpinājās salinieku bruņota pretestība britiem, kas beidzās ar tā saukto «Malaitas slaktiņu», kurā britu ekspedīcijas spēki nogalināja vairākus desmitus iedzimto. 2. pasaules kara laikā, kad iepriekšējo Zālamana salu administratīvo centru Tulagi ieņēma japāņi, Auki uz laiku kļuva par pagaidu galvaspilsētu. Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Malaita. Encyclopædia Britannica raksts (angliski)