Kostol svätej Kataríny Alexandrijskej (Dolný Kubín)

Kostol svätej Kataríny Alexandrijskej je rímskokatolícky kostol nachádzajúci sa v historickom centre mesta Dolný Kubín. Patrí medzi významné sakrálne pamiatky Oravy a zároveň tvorí výraznú mestskú dominantu. Kostol je zasvätený svätej Kataríne Alexandrijskej. História Vznik kostola Pôvod kostola siaha do staršieho obdobia vývoja Dolného Kubína. Počas svojej existencie prešiel viacerými stavebnými úpravami a rekonštrukciami. Významná prestavba prebehla najmä v období rozmachu neogotiky, keď boli na stavbe uplatnené prvky inšpirované gotickou architektúrou. Kostol sv. Kataríny je zasvätený sv. Kataríne Alexandrijskej už od jeho vzniku. Kostol bol postavený v 14. storočí v súvislosti so založením farnosti v roku 1380, no pôvodná stredoveká stavba sa do dnešnej doby zachovala len v základoch a západnej veži. V 20. rokoch 17. storočia bol pravdepodobne rozšírený. 14. storočie V období vzniku pôvodného kostola v 14. storočí územie dnešného Slovenska prechádzalo rozvojom stredovekých miest a cirkvi v Uhorsku. Pôvodný kostol v Dolnom Kubíne bol postavený v gotickom slohu, ktorý je typickým slohom vrcholného stredoveku. 16. – 17. storočie V roku 1632 bola obec Dolný Kubín povýšená do mestského stavu. Od roku 1670 v Uhorsku prešli všetky kostoly s farami do správy katolíkov. Neskôr medzi 1672 – 1680 tu pôsobil katolícky kňaz, no potom sa kostol dostal späť do rúk evanjelikov do roku 1705. V roku 1709, sa kostol natrvalo stal katolíckym. 18. – 19. storočie V 19. storočí sa v európskej architektúre rozšíril historizmus, ktorý nadväzoval na staršie slohy. Jedným z jeho najvýznamnejších smerov, ktorým sa vyznačuje aj tento kostol, bola neogotika. Neogotické stavby boli výrazné vertikalitou, lomenými oblúkmi, vysokými oknami a dekoratívnymi prvkami. Prestavba kostola v Dolnom Kubíne v rokoch 1880 – 1887 zrkadlila vtedajšiu architektúru. Pri prestavbách bol nájdený dokument, ktorý popisuje kostol ako kamenný, s rovnako kamennou krstiteľnicou, vežou a dvoma zvonmi. Vo veži boli hodiny. Neustále opravy a prestavby kostola prebiehali až do roku 1887, odkedy je kostol v stave, ako ho poznáme dnes. Neogotická stavba bola značne poškodená v roku 1895, v dôsledku veľkého požiaru. Požiar zničil vežu, strechu a vonkajšiu časť. Požiare boli v historických mestách častým javom, najmä v dôsledku hustej zástavby a používania horľavých materiálov. Jeho obnova sa realizovala v rokoch 1979 – 1981 a kostol bol opätovne opravený. Ďalšie rekonštrukcie v 20. storočí boli zamerané na zachovanie hodnoty architektúry a histórie. Architektúra Exteriér Kostol sv. Kataríny predstavuje sakrálnu stavbu s dominantnou neogotickou architektúrou. Dnešnáná podoba objektu vznikla počas prestavby v rokoch 1800 – 1887. Do novej stavby boli zakomponované časti pôvodného stredovekého kostola. Objekt sa skladá z hlavnej lode, západnej veže, bočných prístavieb a vstupného portika. Hlavným prvkom je vertikálne členenie, môžeme to pozorovať na priečelí hlavného vchodu s vežou. Je zachovaná tradičná orientácia kresťanských chrámov západ – východ. Hlavným prvkom západného priečelia je veža, zatiaľ čo vo východnej časti je presbytérium. Pôdorysné riešenie vychádza zo vzoru stredovekej gotiky, ale súčasná podoba objektu bola upravená počas neogotickej prestavby v 19. storočí. Fasáda kostola je riešená zväčša jednoducho, s dôrazom na čistotu hmoty. Biela omietka kontrastuje s kamennými rímsami a opornými piliermi. Významným kompozičným prvkom sú oporné piliere po celej dĺžke lode. Bočné priečelia sú ukončené štítmi s dekoratívnym lemovaním. Hlavný vstupný portál pri západnej veži je tvorený arkádovým priestorom so sieťovou klenbou, ktorej rebrá dosadajú na kalichovité konzoly. Portál je riešený lomeným oblúkom. Regotizácia objektu je najviac vidieť na oknách formou lomených oblúkov a priznaných oporných stĺpoch. Veža Výrazným prvkom stavby je západná veža štvorcového pôdorysu, ktorá zachováva časť pôvodného muriva. Veža je členená rímsami na štyri časti a zakončená vysokou ihlanovou strechou. Vrchol veže ukončuje makovica s kovovým krížom. Zvonové podlažie je tvorené združenými lomenými oknami – bifóriom, rozdelenými stredovým stĺpikom. Veža je zvýraznená oknami a stanovou strechou. Na vrchu veže sa nachádza dvojité okno delené prútom, na ktorom je ozdobná hlavica. Strecha Strecha kostola je zložená z viacerých strmých sedlových striech. Výrazný sklon striech odkazuje na vertikálne pôsobenie stavby a na gotickú architektúru. Nad hlavnou loďou sa nachádza otvorená strešná veža – sanktusník, s ihlanovou strechou. Okenné otvory sú vysoké, úzke a ukončené lomeným oblúkom alebo jednoduchou kružbou. Na niektorých oknách môžeme pozorovať typické znaky ako predelenie okna stredovým prutom, ktoré je na obidvoch stranách zakončené jeptiškou a na vrchu má trojlist alebo štvorlist. Ďalšie okná sú s vitrážami s náboženskými motívmi. Okolo okien je kamenné ostenie, ktoré kontrastuje s fasádou. Interiér Klenby Interiér kostola nad loďou je zaklenutý krížovou rebrovou klenbou predeleným lomenými oblúkmi, nad presbitériom je naopak klenba hviezdicová. Profilácia rebier klenby je jednoduchá s jemným stredovým chrbtom. Rebrá vystupujú zo stien a končia na profilovaných polygonánych konzolách. Sú farebne odlíšené. Maľby Klenby a oblúky sú dekorované neogotickou ornamentálnou maľbou rastlinného typu, ako kvetové motívy a ornamentálne pásy. Na oblúkoch sa nachádzajú aj symbolické znaky – liturgické predmety, kalich, eucharistické symboly. Na klenbových poliach sa nachádzajú aj postavy svätcov alebo biblické výjavy. Sú združené do rámov v tvare trojlístka. Farebné riešenie interiéru je jednoduché. Svetlé krémové steny, okrové ornamenty a farebné vytráže na seba nemajú ťahať pozornosť od rebier klenieb. Vybavenie interiéru Dominantou presbytéria je hlavný neogotický oltár členený fiálami, gotických arkád a vežičiek. V kazateľniciach, ktoré sú zdobené kružbami sa nachádzajú zobrazenia svätcov. Lavice sú zhotovené z dreva a nesú jednoduchšie dekoratívne prvky ako – lomené oblúky ukončené profilovanou ozdobou, pripomínajúce gotické portály. V zadnej časti sa nachádza empora, ktorá slúžila pre organ a spevácky zbor. Empora je riešená jednoduchšie, no zachováva neogotické lomené oblúky. Galéria Referencie Iné projekty Commons ponúka multimediálne súbory na tému Kostol svätej Kataríny Alexandrijskej (Dolný Kubín)