Zvonica v Levoči

Zvonica v Levoči je neskororenesančná zvonica z rokov 1656 – 1661, ktorá je na Námestí Majstra Pavla a stavebne prepojená s objektom radnice. V rámci Spiša ide o výrazne prestavanú renesančnú zvonicu. Objekt je súčasťou unikátneho historického súboru spišských renesančných zvoníc. História a stavebný vývoj Zvonica bola vybudovaná v rokoch 1656 – 1661 medzi dvoma najvýznamnejšími stavbami mesta, južne od Kostola svätého Jakuba a severne od radnice. Po jej dokončení boli do zvonice premiestnené zvony z Kostola svätého Jakuba. Zvonica zároveň plnila aj strážnu funkciu, pričom v jej priestoroch bol ubytovaný mestský strážnik. V roku 1768 bola zvonica v rámci stavebných úprav prepojená s radnicou prostredníctvom tzv. spojovacieho krčka, čo sa odrazilo aj na architektonickom riešení fasády, najmä vo výzdobe okenných šambrán a nárožných pilastrov. Na základe tohto prepojenia sa objekt v niektorých prameňoch označuje aj ako radničná veža. Súčasne došlo k odstráneniu pôvodnej renesančnej štítkovej atiky, ktorá bola nahradená kupolovou strechou s laternou. Z renesančných prvkov sa zachovali iba bifóriá. Zvonica je vybavená vežovými hodinami, ktoré boli pôvodne umiestnené na kostolnej veži; podľa tradície ide o najstaršie vežové hodiny na území Slovenska. V roku 1824 bola strecha upravená do novej podoby. Významná prestavba sa uskutočnila v rokoch 1893 – 1895 podľa projektov Frederika Schuleka a Benedikta Jaumanna, pričom zvonica spolu s radnicou nadobudla súčasnú podobu. Strecha dostala novú vysokú ihlanovú strechu. V roku 1963 bola zvonica vyhlásená za národnú kultúrnu pamiatku. V priebehu nasledujúcich desaťročí prechádzala objekt opakovanou údržbou a opravami, pričom významnejšia obnova bola realizovaná v roku 2010. V súčasnosti sú priestory zvonice a radnice využívané na múzejné účely – nachádzajú sa tu expozície SNM – Spišského múzea v Levoči, pričom zvonica je sprístupnená verejnosti. Opis Zvonica je trojpodlažná hranolová stavba, ktorá je prostredníctvom priechodu funkčne prepojená s objektom radnice. kontexte spišských renesančných zvoníc vyniká svojou monumentálnosťou, najväčším pôdorysom a výškou. Dispozícia objektu je riešená tak, že spodné dve podlažia sú výškovo nižšie než podlažie najvyššie, čím stavba výrazne prevyšuje radnicu s jej vysokým štítom. Hlavný vstup do prízemia sa nachádza na južnej strane a je sprístupnený cez otvorenú spojovaciu chodbu tzv. spojovací krčok. Vertikálnu komunikáciu zabezpečuje točité schodisko situované vo vežičke na západnej strane, ktorá siaha až do úrovne tretieho podlažia. Na rozdiel od iných spišských zvoníc má táto vežička polygonálny, konkrétne šesťboký pôdorys. Najvyššom poschodí je zvonová stolica, pričom na všetkých štyroch svetových stranách sú umiestnené bifória. Zvonica bola pôvodne ukončená renesančnou štítkovou atikou, ktorú pri barokizácii odstránili kupolovou strechou s laternou, neskôr prestavanou na ihlanovú strechu. Exteriér zvonice je členený kordónovými rímsami a nárožnými pilastrami. Ihlanová strecha je posadená na podstrešnú rímsu s hodinovými terčíkmi. Zvonica mala pôvodne renesančnú. Otázka existencie sgrafitovej výzdoby zostáva predmetom odborných diskusií. Zvonica v súčasnosti uchováva zvony pochádzajúce z veže Kostola svätého Jakuba, pričom najväčší z nich bol odliaty zvonolejárom Jánom Lechnerom v Prešove v roku 1749. Referencie Ďalšia literatúra KOVAČOVIČOVÁ, Blanka; CIDLINSKÁ, Alžbeta. Levoča a jej výtvarné pamiatky. Pamiatky a múzeá (Martin: Osveta), 1956, roč. 5, čís. 3, s. 102 – 105. HROMADOVÁ, Ľudmila. Levoča, pamiatková rezervácia. Bratislava : Tatran, 1975. 75 s. Iné projekty Commons ponúka multimediálne súbory na tému Zvonica v Levoči