ברטיסלאבה

ברטיסלאבה (בסלובקית: Bratislava ובעבר Prešporok; בגרמנית: Pressburg או Preßburg; בהונגרית: Pozsony, במקורות היהודיים פרשבורג) היא בירת סלובקיה והעיר הגדולה במדינה עם כ-500,000 תושבים. ברטיסלאבה ממוקמת בפינה הדרום-מערבית של סלובקיה על נהר הדנובה וגובלת באוסטריה ובהונגריה. זוהי הבירה היחידה בעולם שגובלת בשתי מדינות. ברטיסלאבה היא המרכז הפוליטי, התרבותי והכלכלי של סלובקיה, ובה ממוקמים כל מוסדות הממשלה והפרלמנט, וכן אוניברסיטאות, מוזיאונים, תיאטראות, גלריות ומוסדות כלכליים, תרבותיים וחינוכיים רבים אחרים. ההיסטוריה של העיר הושפעה רבות מעמים שונים, ובעיקר האוסטרים, הצ'כים, הגרמנים, ההונגרים, היהודים והסלובקים. בעברה הייתה העיר מרכז מנהלי וכלכלי חשוב בתוך ממלכת הונגריה ואף שימשה בירתה בשנים 1536–1783. אטימולוגיה האזכור הראשון של העיר בשם ברזלאוספורק (Brezalauspurc) נמצא בספרי השנים של זלצבורג, המספרים על הקרבות שנערכו בין הבווארים להונגרים מחוץ לחומות טירת ברטיסלאבה בשנת 907. הטירה נקראה ככל הנראה על שמו של פרדסלאב, בנו השלישי של סבאטופולק הראשון, מלך מוראביה. העיר מופיעה שוב בשם ברסלאבה או פרסלאבה על מטבעות מתקופתו של אישטוון הראשון, מלך הונגריה, מסביבות שנת 1000 לספירה. מאוחר יותר בימי הביניים הופיעה הגרסה הסופית לשם הגרמני של העיר, פרסבורג, ושם זה היה בשימוש גם בפי דוברי אנגלית עד שנת 1919. בתקופת הרנסאנס העיר נקראה לעיתים גם בשם איסטרופוליס, שמשמעו "עיר הדנובה" ביוונית עתיקה. תחילתו של השם הנוכחי, ברטיסלאבה, בשנת 1837, אז טען הפילולוג הסלובקי פאבול יוזף שפאריק כי זה היה השם המקורי של העיר תחת שלטונו של ברטיסלאב הראשון, מלך בוהמיה. למן שנת 1844 החלו להשתמש בשם זה חברי התנועה הלאומית הסלובקית ששאפו לעצמאות והגדרה עצמית. לאחר מלחמת העולם הראשונה שאפו מנהיגיה של העיר, שרוב אוכלוסייתה אז הייתה גרמנית והונגרית, לשנות את שמה לווילסונוב או וילסונשטאדט, כלומר "עיר וילסון", על שם נשיא ארצות הברית וודרו וילסון. הללו שאפו להקים בה עיר חופשית שלא תהיה חלק מן המדינה החדשה – צ'כוסלובקיה. ההצעה נדחתה, ושמה של העיר שונה רשמית ל"ברטיסלאבה" במרץ 1919. גאוגרפיה העיר ברטיסלאבה נמצאת בפינה הדרום-מערבית של סלובקיה, בתוך מחוז ברטיסלאבה. היותה על הגבול הסלובקי עם אוסטריה והונגריה הופך אותה לעיר הבירה היחידה בעולם שגובלת בשתי מדינות. שטחה של העיר הוא 367.584 קמ"ר, והיא נחשבת לעיר השנייה בגודלה בסלובקיה, אחרי ויסוקה טטרי, שהיא למעשה לא עיר אחת אלא אוסף של כמה עיירות. ברטיסלאבה יושבת על שתי גדות נהר הדנובה, החוצה את העיר ממערב לדרום-מזרח. הרי הקרפטים מתחילים בתוך גבולות העיר באזור הקרפטים הקטנים וכולל את פארק יער ברטיסלאבה, אזור נופש פופולרי מאוד בקרב התושבים. אקלים ברטיסלאבה שוכנת באזור אקלים ממוזג, ויש בה ארבע עונות נפרדות. הקיצים הם בדרך כלל חמים, והחורפים קרים, לעיתים רחוקות מושלגים (ממוצע של שני ימי שלג לעונה). העיר סובלת לעיתים מרוח חזקה, אולם היא נחשבת לאחד האזורים החמים והיבשים בכל סלובקיה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 9.9 מעלות צלזיוס, וכמות המשקעים הממוצעת היא 580 מילימטר בשנה. המשקעים פזורים על פני כל השנה. היסטוריה במקום שבו שוכנת העיר הייתה התיישבות למן התקופה הנאוליתית. בשנים 400–50 לפני הספירה היה במקום יישוב קלטי מבוצר שפעלה בו מטבעה שייצרה מטבעות כסף מקומיים שנקראו ביאַטֵק. האזור כולו נכבש בידי הרומאים במאה הראשונה לספירה, ועד המאה הרביעית היה חלק ממערכת הלימס ההגנתית של האימפריה. הרומאים ייסדו את מסורת גידול הגפנים וייצור היין באזור זו, הנמשכת עד היום. אבותיהם הסלאבים של הסלובקים המודרניים הגיעו לאזור במאות החמישית והשישית במהלך תקופת נדידת העמים. השבטים הסלאביים סבלו מפשיטות של השבטים האוואריים, וכדי להגן על עצמם הקימו את אימפריית סאמו (623–658), הישות הפוליטית הסלאבית הראשונה בהיסטוריה. במאה ה-9 לספירה טירת ברטיסלאבה הייתה אחד המרכזים החשובים ביותר במוראביה הגדולה. האזכור הראשון של העיר בכתובים מתוארך לשנת 907, בסיפור על נפילתה של מוראביה הגדולה לידי ההונגרים. במאה ה-10 הפך אזור ברטיסלאבה לחלק מממלכת הונגריה, והיה למרכז כלכלי ומנהלי חשוב ביותר על גבול הממלכה. מיקומה האסטרטגי של העיר הפך אותה למטרה להתקפות תכופות, אך גם הביא להתפתחות כלכלית ולמעמד פוליטי גבוה. העיר קיבלה את זכויותיה הראשונות בשנת 1291 מידי אנדראש השלישי, מלך הונגריה, והיא הוכרזה כעיר מלכותית חופשית בשנת 1405 בידי זיגיסמונד, מלך לוקסמבורג, לעתיד קיסר האימפריה הרומית הקדושה. לאחר תבוסתה של ממלכת הונגריה בפני האימפריה העות'מאנית בשנת 1526 הטילו הטורקים מצור על ברטיסלאבה והזיקו לה רבות, אך לא הצליחו לכבוש אותה. עם התקדמותם של העות'מאנים בהונגריה הוכרזה ברטיסלאבה בשנת 1536 כבירת הונגריה והפכה לחלק מן הממלכה ההבסבורגית. חלק מתקופה זו ברטיסלאבה הפכה לעיר שבה הוכתרו וישבו מלכים, ארכיבישופים, האצולה וכן כל מוסדות הממלכה החשובים. בשנים 1536–1830 הוכתרו אחד עשר מלכים וקיסרים בקתדרלת סנט מרטין שבעיר. המאה ה-17 התאפיינה בעיקר בהתקוממויות נגד שושלת הבסבורג, לחימה עם העות'מאנים, מגפות, שיטפונות ואסונות אחרים. העיר וטירתה נכבשו כמה פעמים בידי מורדים, אך תמיד שוחררו בידי צבאות הקיסרות. תקופת אי־שקט זו הסתיימה בשנת 1711 עם חתימת הסכם שאטמר בין הקיסרות הרומית הקדושה למורדים ההונגרים. ברטיסלאבה זכתה בתקופת שגשוג תחת שלטונה של מריה תרזה, והפכה לעיר הגדולה והחשובה ביותר באזור כולו. אוכלוסיית העיר שולשה ונבנו בה ארמונות, מנזרים, אחוזות ורחובות חדשים רבים. אולם במהלך תקופת שלטונו של בנה של מריה תרזה, יוזף השני, החלה העיר לאבד מחשיבותה, בעיקר כאשר הוא הורה על העברת תכשיטי הכתר לווינה בשנת 1783. לאחר מכן מוסדות ממשלתיים רבים הועברו לבודפשט, ובעקבותיהם עזבו את העיר גם רבים מבני האצולה. בסוף המאה ה-18 הפכה ברטיסלאבה למרכז התנועה הלאומית הסלובקית. בשנת 1783 יצא לאור בעיר העיתון הראשון בשפה הסלובקית. במאה ה-19 הייתה העיר קשורה לחלק מן האירועים החשובים ביותר באירופה. חוזה פרסבורג, שסיים את הלחימה בין אוסטריה לצרפת, נחתם בברטיסלאבה בשנת 1805, וכוחותיו של נפוליאון תקפו את העיר בשנת 1809. לאחר אביב העמים בשנת 1848 חתם פרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה על ביטול מערכת הצמיתות באחד הארמונות שבעיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה סופחה ברטיסלאבה למדינה החדשה צ'כוסלובקיה, למרות התנגדות רוב האוכלוסייה, שהייתה ממוצא הונגרי וגרמני בעיקר. העיר הפכה במהרה למושב המוסדות הפוליטיים של סלובקיה, ובמרץ 1919 שמה שונה רשמית לברטיסלאבה. בשנת 1938 סיפחה גרמניה הנאצית את אוסטריה במסגרת האנשלוס, ולאחר מכן סיפחה גם את פרבריה של ברטיסלאבה, שהיו מאוכלסים ברובם בדוברי גרמנית. ב-14 במרץ 1939 הוכרזה העיר כבירתה של הרפובליקה הסלובקית הראשונה, אולם המדינה החדשה נפלה במהרה לידי הנאצים. בשנים 1941–1945 גירשה הממשלה הסלובקית מברטיסלאבה כמעט את כל תושביה היהודים שמנו כ-15,000 איש, ושלחה אותם למחנות ריכוז. העיר הופצצה בידי בעלות הברית, נכבשה בידי הצבא הגרמני ב-1944 ולבסוף נכבשה בידי הצבא האדום ב-4 באפריל 1945. בסוף מלחמת העולם השנייה רוב תושביה הגרמנים של ברטיסלאבה פונו לגרמניה על ידי הרשויות הגרמניות, ורובם לא חזרו לעיר. לאחר שהמפלגה הקומוניסטית תפסה את השלטון בצ'כוסלובקיה בפברואר 1948 הפכה העיר לחלק מן הגוש המזרחי. אוכלוסיית העיר צמחה והפכה לסלובאקית ברובה. הממשלה הקומוניסטית בנתה בעיר מבנים רבי-קומות רבים וכן כמה מבנים מרשימים, כמו הגשר החדש, שבאו לעיתים על חשבון מבני העיר העתיקים. לאחר כישלונו של האביב של פראג בשנת 1968 ברטיסלאבה סבלה מכוחות ברית ורשה שנכנסו לעיר, והעיר הפכה לבירתה של הרפובליקה הסלובקית הסוציאליסטית. בשנת 1988 התקיימה בעיר הפגנה גדולה נגד הקומוניזם שנקראה הפגנת הנרות בברטיסלאבה, והעיר הייתה אחד המרכזים של ההתנגדות לקומוניזם במהלך מהפכת הקטיפה. בשנת 1993 הפכה ברטיסלאבה לבירתה של סלובקיה החדשה לאחר פירוקה הרשמי של צ'כוסלובקיה. בשנים שלאחר מכן נהנתה העיר מצמיחה כלכלית חדה בעיקר הודות להשקעות זרות. נוף העיר נופה של ברטיסלאבה מאופיין בצריחים מימי הביניים וכן במבנים מודרניים מן המאה ה-20. בתחילת המאה ה-21 העיר חוותה תקופה של בנייה מרובה. העיר רוב בנייניה העתיקים של העיר מרוכזים בעיר העתיקה. בית עיריית ברטיסלאבה הוא קומפלקס של מבנים שהוקמו במאות ה-14 וה-15 ושוכן בתוכו מוזיאון ברטיסלאבה. שער מיכאל הוא השער היחיד שנותר מחומות העיר המקוריות מימי הביניים והוא אחד מהמבנים העתיקים בעיר. בניין ספריית האוניברסיטה, שהוקם בשנת 1756, היה מושב הפרלמנט של ממלכת הונגריה משנת 1802 ועד 1848. המרכז ההיסטורי של העיר מאופיין באדריכלות בארוק מן המאה ה-18. ארמון גראסאלקוביץ', שנבנה בסביבות שנת 1760, משמש בית הנשיא הסלובקי, ואילו הממשלה הסלובקית יושבת במבנה ששימש פעם ארמון הקיץ של הארכיבישוף. במרכז ניתן גם למצוא כמה כנסיות וקתדרלות חשובות, כמו קתדרלת סנט מרטין הבנויה בסגנון גותי, שבה הוכתרו מלכי הונגריה וקיסרי האימפריה הרומית הקדושה בשנים 1563–1830. טירת ברטיסלאבה (Bratislavsky Hrad), הנמצאת בגובה 85 מטרים מעל לדנובה, היא המבנה הבולט ביותר בעיר ומופיעה בסמל העיר. הגבעה שעליה שוכנת הטירה הייתה מיושבת עוד מתקופת המעבר מתקופת האבן לתקופת הברונזה ושימשה חלק מהלימס הרומאי ומרכז פוליטי וצבאי חשוב בתקופת ממלכת מוראביה הגדולה. טירת האבן עצמה החלה להיבנות רק במאה ה-10 תחת ממלכת הונגריה, והפכה לטירת רנסאנס בשנת 1562, נבנתה שוב בסגנון הבארוק בשנת 1649, ולבסוף הפכה למעון מלכותי חשוב תחת שלטונה של מריה תרזה. בשנת 1811 נהרסה הטירה בשרפה ושוחזרה רק בשנות החמישים של המאה ה-20. אתרים נוספים בעלי חשיבות טירת דווין השוכנת על הגבול בין אוסטריה וסלובקיה נהרסה על ידי צבאות נפוליאון, ועדיין עומדת בהריסותיה. היא מרוחקת 10 קילומטר ממרכז ברטיסלאבה. הכנסייה הפרנציסקנית של ברטיסלאבה – נוסדה בשנת 1297. הקתדרלה של מרטין הקדוש – נבנתה בשנת 1452. בשנים 1563–1830 הייתה מקום שבו הומלכו מלכי הונגריה. בתוך הקתדרלה נשמרים שרידים של יוחנן הנדבן. התיאטרון הלאומי הישן של סלובקיה – נבנה בשנת 1886 ועדיין פעיל. התיאטרון הלאומי החדש – נפתח בשנת 2007. הגשר החדש של ברטיסלאבה – בראשו מסעדה דמוית צלחת מעופפת ומרפסת תצפית. המאוזוליאום של "החת"ם סופר" – בשיפולי הגבעה שעליה ניצבת טירת ברטיסלאבה. בעבר היה במקום בית עלמין יהודי, שרבים מקבריו הועברו בשל עבודות תשתית, ונשארו רק 23 קברים, ובהם קברו של חת"ם סופר. בשל עבודות הבנייה הוגבה כל השטח מסביב, ולכן המוזילאום נמצא במבנה בטון מתחת לפני האדמה. הרובע היהודי ומוזיאון התרבות היהודית. Slavin – אתר זיכרון לחיילים סובייטים שנהרגו בעת שחרור העיר בתום מלחמת העולם השנייה. קניון פולוס – הקניון המודרני הראשון בסלובקיה. מגדל הטלוויזיה קמזיק, הוקם בשנת 1975. הכנסייה הכחולה. פארקים בשל מיקומה למרגלות הרי הקרפטים ועל גדות הדנובה יש בברטיסלאבה יערות הקרובים למרכז העיר. כלל האזורים הירוקים של העיר שטחם 46.8 קמ"ר, 110 מ"ר לכל תושב העיר. הפארק הגדול בעיר הוא פארק הורסקי בעיר העתיקה. פארק יער ברטיסלאבה נמצא בקרפטים הקטנים ונחשב לאתר נופש פופולרי בקרב תושבי האזור. תחבורה מיקומה של ברטיסלאבה במרכז אירופה הפך אותה כבר עם הקמתה לצומת מרכזי טבעי לתחבורה ולמסחר. דרכי מסחר עתיקות, כמו דרך הענבר ודרך הדנובה, חצו אותה. ברטיסלאבה משמשת צומת מרכזי למערכת הכבישים המהירים של סלובקיה. דרך D2, החוצה את העיר מצפון לדרום, מחברת אותה לפראג, ברנו ובודפשט. דרך A6, שמובילה לווינה, מחברת את סלובקיה ישירות למערכת הכבישים האוסטרית. בעיר ישנם חמישה גשרים מעל לדנובה. מסילת הרכבת הראשונה בכל ממלכת הונגריה נבנתה באזור ברטיסלאבה בשנת 1840. כמה שנים לאחר מכן החלו לנסוע בה רכבות קיטור שהובילו לווינה ולבודפשט. ברטיסלאבה היא מרכז רכבות חשוב במרכז אירופה, ויוצאות ממנה מסילות לשישה כיוונים. נוסף על כך קיימת בעיר גם מערכת רכבות פרברים. כ-9 קילומטרים צפונית-מזרחית למרכז העיר נמצא נמל התעופה של שם מ"ר שטפאניק, הנקרא גם נמל התעופה הבינלאומי ברטיסלאבה, והוא נמל התעופה הבינלאומי המרכזי של סלובקיה. נמל תעופה זה משרת טיסות מקומיות ובינלאומיות, ציבוריות וממשלתיות. נמל התעופה, ששירת בשנת 2000 279,028 נוסעים בלבד, שירת בשנת 2007 יותר משני מיליון נוסעים. שימש נמל הבית של אייר סלובקיה עד שזו נסגרה. שדה התעופה של וינה נמצא במרחק של חצי שעה נסיעה מברטיסלאבה ואליו מגיעות טיסות רבות מאד. נמל ברטיסלאבה הוא אחד משני נמלי הנהר הבינלאומיים של סלובקיה. הנמל מחבר את העיר לתנועת האוניות הבינלאומית המגיעה צפונה עד לים הצפוני ומזרחה עד לים השחור. נוסף על אוניות מסחריות יוצאות מנמל ברטיסלאבה גם אוניות תיירים, בעיקר לווינה ולבודפשט. ממשל העירייה העיר ברטיסלאבה משמשת מושב הפרלמנט הסלובקי, הנשיאות הסלובקית, הממשלה, בית המשפט העליון והבנק המרכזי. מאז שנת 2002 משמשת העיר גם מושב המחוז האוטונומי של ברטיסלאבה. נוסף על כך בעיר יש שגרירויות וקונסוליות רבות. ראש העיר של ברטיסלאבה נבחר לכהונה של ארבע שנים. מתחתיו נמצאת מועצת העיר, האחראית לתקציב, לחקיקת חוקים מוניציפליים, לתכנון העיר, לתחזוקת כבישים, לחינוך ולתרבות. המועצה נפגשת פעם בחודש ויושבים בה 80 חברים. במועצת המנהלים של העיר מכהנים 28 חברים, בהם ראש העיר, סגניו, ראשי העיר של הרבעים השונים ועוד 10 מחברי מועצת העיר. מועצת המנהלים היא הזרוע המבצעת של העירייה והיא משמשת גם גוף מייעץ לראש העיר. חלוקה אדמיניסטרטיבית ברטיסלאבה מחולקת לחמישה מחוזות: ברטיסלאבה I (מרכז העיר), ברטיסלאבה II (מזרח העיר), ברטיסלאבה III (צפון-מזרח העיר), ברטיסלאבה IV (מערב וצפון העיר) וברטיסלאבה V (דרום העיר), הנחשבת לאזור המגורים הצפוף ביותר בכל מרכז אירופה. המחוזות מחולקים גם ל-17 רבעים, שלכל אחד מהם יש ראש עיר ומועצה משלו. כלכלה מחוז ברטיסלאבה הוא המחוז העשיר והמשגשג ביותר בסלובקיה. אף על פי שהוא הקטן משמונת המחוזות של המדינה וכמעט הכי פחות מאוכלס מהם, הוא אחראי ל-26% מכלל התמ"ג של סלובקיה. התמ"ג לראש בברטיסלאבה הוערך בשנת 2005 ב-33,124 אירו, השווה ל-147.9% מן הממוצע באיחוד האירופי והוא השני בגובהו מכל מחוזות האיחוד, אחרי פראג. שיעור האבטלה בברטיסלאבה הוא 1.83%. יותר מ-75% מאוכלוסיית העיר עובדת במתן שירותים, בעיקר במסחר, בנקאות, טלקומוניקציה, טכנולוגיית המידע ותיירות. הבורסה של ברטיסלאבה נוסדה בשנת 1991. מתחילת המאה ה-21 העיר חוותה צמיחה של תעשיית ההייטק, וחברות בינלאומיות רבות כמו דל, AT&T,‏ IBM ועוד בנו בה מרכזי שירות. בשנת 1991 הוקם בברטיסלאבה מפעל של פולקסווגן, ומאז הוא התרחב מאוד. רוב הייצור במפעל (68%) הוא של רכבי שטח. דמוגרפיה החל מתחילת ההיסטוריה של העיר ועד למאה ה-19 הקבוצה האתנית השלטת בברטיסלאבה היו הגרמנים, אולם לאחר הקמת האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1867 הגיעו לאזור הונגרים רבים, ועד סוף מלחמת העולם הראשונה ברטיסלאבה הייתה עיר גרמנית-הונגרית עם מיעוט סלובקי. לאחר הקמתה של צ'כוסלובקיה בשנת 1918 העיר נשארה מגוונת, אולם החלוקה בין הקבוצות האתניות השתנתה: אוכלוסיית הסלובקים והצ'כים גדלה ואילו מספר התושבים הגרמנים וההונגרים ירד. בשנת 1938 59% מאוכלוסיית העיר היו סלובקים או צ'כים, 22% היו גרמנים ו-13% הונגרים. עם הקמת הרפובליקה הסלובקית הראשונה בשנת 1939 גורשו רוב היהודים והצ'כים מהעיר, ובשנת 1945 פונו מן האזור רוב הגרמנים. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה עזבו את העיר גם הונגרים רבים שהואשמו בשיתוף פעולה עם הנאצים. מאז שנות החמישים 90% מתושבי העיר הם סלובקים. נכון לשנת 2006 מתגוררים בברטיסלאבה 426,091 תושבים בצפיפות של 1,159 איש לקמ"ר, מתוכם 3.84% הונגרים, 1.86% צ'כים, 0.28% גרמנים והשאר סלובקים. הגיל הממוצע בעיר (נכון לשנת 2005) הוא 38.7. לפי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2001 56.7% מתושבי העיר הם קתולים, 29.3% הם אתאיסטים, ו-6% לותרנים. קהילת יהודי ברטיסלאבה מנתה כ-800 איש. תרבות ברטיסלאבה היא המרכז התרבותי של סלובקיה. בשל ההיסטוריה התרבותית המגוונת של העיר מושפעת התרבות המקומית מקבוצות אתניות שונות, בעיקר גרמנים, סלובקים, הונגרים ויהודים. התיאטרון הלאומי הסלובקי שוכן בשני מבנים בברטיסלאבה: התיאטרון הישן, מבנה נאו-רנסאנס מהמאה ה-19 השוכן בעיר העתיקה, והתיאטרון החדש שנבנה בשנת 2007 על גדות הדנובה. בתיאטרון מופיעות הפקות אופרה, בלט ודרמה. המוזיקה בברטיסלאבה שגשגה במאה ה-18 והייתה קשורה מאוד לחיים המוזיקליים של וינה. מוצרט ביקר בעיר בגיל 6 ובטהובן הציג לראשונה בברטיסלאבה את יצירתו "מיסה סולמניס". המלחין יוהאן נפומוק הומל נולד בעיר בשנת 1778. פסטיבלים של תיאטרון, המתקימים כל שנתיים בעיר, נחשבים למובילים בעולם האקדמי והמקצועי. יהודי ברטיסלאבה ערך מורחב – יהדות ברטיסלאבה מועד תחילת קיומה של הקהילה היהודית בברטיסלאבה אינו ברור, אולם קיימות עדויות היסטוריות על קיומה של קהילה יהודית במקום כבר במאה ה-11. בברטיסלבה (אז פרשבורג) כיהן כרב החת"ם סופר במשך 33 שנים, משנת 1807. ובה גם הקים את ישיבתו, שהייתה אבן שואבת לתלמידים מכלל הונגריה ואף משאר רחבי אירופה. בתקופתו העיר הייתה למרכז יהודי חשוב באירופה. בשיאה, ערב השואה, מנתה קהילת יהודי העיר כ-18,000 נפשות, ובסוף המלחמה נותרו בה מאות בלבד. הרב אברהם שמואל בנימין סופר, בעל ה"כתב סופר", כיהן כרב העיר, ואחריו שימשו בתפקידים אלה צאצאיהם הרב שמחה בונם סופר ("שבט סופר"), הרב עקיבא סופר ("דעת סופר"), והרב אברהם שמואל בנימין סופר ("חשב סופר"). נכון לשנת 2001 חיו בעיר 748 יהודים. הקהילה היהודית בברטיסלאבה מפעילה את פרויקט נתיב המורשת היהודית בסלובקיה, המאגד 24 אתרי מורשת יהודית נבחרים מתוך מאות אתרים בסלובקיה כולה. בברטיסלאבה שלושה מאתרי נתיב המורשת: קבר חת"ם סופר, המוזיאון היהודי ובית הכנסת האורתודוקסי. הרב הנוכחי של ברטיסלאבה הוא הרב ברוך מאיירס המפעיל גם בית חב"ד ובית כנסת. אזכור בסרטים בסרט "יורוטריפ" ברטיסלאבה היא מושא לצחוק כסטריאוטיפ למזרח אירופה ובייחוד לשער החליפין בין המטבעות. ערים תאומות לברטיסלאבה יש 20 ערים תאומות: קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של ברטיסלאבה ויקיטראבל (באנגלית) מידע היסטורי משרד התיירות תמונות ברטיסלאבה רבעיה של ברטיסלאבה ברטיסלאבה - חדשות מדריך לתייר תחבורה בברטיסלאבה גלריית תמונות כרמית וייס, ‏ברטיסלבה שלי: אבן חן על הדנובה, באתר GoTravel תמירה צדקיהו-חסון, ברטיסלבה: מי מכיר את האיש שבקיר?, באתר ynet, 1 באפריל 2012 זיו ריינשטיין‏, ברטיסלבה מתנערת מהתדמית הזקנה, ומציעה חיי לילה ושופינג זול, באתר וואלה, 5 ביולי 2018 תערוכה על יהודי ברטיסלאבה לפני השואה, במהלכה ואחריה, באתר יד ושם ברטיסלאבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ברטיסלבה (סלובקיה), דף שער בספרייה הלאומית הערות שוליים