Kostol Nanebovzatia Panny Márie (Sládkovičovo)

Kostol Nanebovzatia Panny Márie je rímskokatolícky kostol, ktorý sa nachádza na námestí v Sládkovičove. Areál okolo neskorobarokového farského kostola vytvára spolu s priľahlým areálom kaštieľa najstaršie jadro sídla. Severne od kostola stojí budova starej fary, pred jej hlavným priečelím dostalo miesto súsošie sv. Trojice. Na ploche dnešnej farskej záhrady sa nachádzal cintorín, na ktorom sa pochovávalo do začiatku 80. rokov 18. storočia. Najstaršie zmienky o kostole pochádzajú až zo 17. storočia. Jednoloďová stavba pravdepodobne s polygonálnou apsidou mala západo-východnú orientáciu. Vnútri bola zaklenutá, osvetlená piatimi oknami lode a okrúhlym oknom vo svätyni. Na západe bola situovaná drevená organová empora. Do roku 1761 boli v interiéri postavené tri oltáre. Okrem hlavného to boli bočné, zasvätené sv. Jozefovi a sv. Jánovi Nepomuckému. Z troch pôvodných zvonov sa do súčasnosti zachoval veľký, odliaty v roku 1770 v trnavskej dielni Mateja Orfandla. Koncom 18. storočia, po prevedení vlastníctva panstva na náboženský fond sa prikročilo k výstavbe nového kostola. Ako jediná stavebná súčasť architektúry staršieho objektu ostala zachovaná veža, pripojená k novému, južne orientovanému presbytériu. Novostavba svojou utilitárnou formou, s redukovaným plastickým dekorom zodpovedá „štandardizovaným“ riešeniam z prostredia stavebného riaditeľstva Uhorskej komory. Do jej interiéru bol prenesený barokový mobiliár, v priebehu 19. – 20. storočia však došlo k jeho postupnej obmene. Na empore bol inštalovaný organ z dielne Martina Šaška (1866), vo svätyni neogotický hlavný oltár (1908) od Jozefa Krauseho. Loď bola nanovo zastropená v roku 1897, kedy bola na hlavnom priečelí osadená i socha Panny Márie s dieťaťom, dar grófky von Firmian. Rozsiahla obnova stavby sa uskutočnila v roku 1926. Steny lode vyzdobil nitriansky maliar Gustav Schüle cyklom figurálnych malieb, ktoré vznikli z prispenia bývalých vojakov, vojnových zajatcov a ich rodín. Do kostola bol v roku 1922 zavedený elektrický prúd. Modernizácia pokračovala vysvietením vežových hodín, inštalovaním lustrov v lodi a reflektorov vo svätyni. Posledné renovácie boli vykonané v polovici 60. rokov 20. storočia a po roku 2000. Referencie