Šumarices memoriālais parks

Šumarices memoriālais parks, oficiāli Piemiņas parks "Kragujevacas Oktobris" (serbu: Спомен-парк Крагујевачки октобар) atrodas aptuveni 150 kilometrus no Belgradas. Šī vieta kļuva par masu kapu vairāk nekā 7000 Kragujevacas iedzīvotāju, kurus vācieši nošāva 1941. gada oktobrī. Šumarices memoriālais parks Kragujevacā tika izveidots, lai saglabātu piemiņu par šo slaktiņu Otrā pasaules kara laikā. 1963. gadā tika atklāta parka bibliotēka, 1964. gadā sākās izdevējdarbība. 1971. gadā memoriālā parka teritorijā pie pieminekļa sodītajiem skolēniem un skolotājiem notika pirmā “Lielā skolas stunda”. Tas kļuvis par ikgadēju pasākumu. 1976. gada 15. februārī parkā tika atklāts 21. oktobra muzejs. 1979. gada 27. decembrī Šumarices memoriālais parks tika atzīts par Serbijas kultūras mantojumu (serbu: Културно добро од изузетног значаја). 2021. gadā memoriālais parks tika apbalvots ar Karadžordževiča Zvaigznes III pakāpes ordeni (serbu: Карађорђеве звезда трећег степена). 2002. gadā piemiņas parkā tika likti pamati Kragujevacas jauno mocekļu templim-kapelai. Būvniecība tika pabeigta 2006. gadā. Kragujevacas traģēdija Masu nāvessodi Kraguvacā 1941. gada oktobrī bija lielākais vācu Vērmahta noziegums Otrā pasaules kara laikā. Vācu iebrucēju okupētajā Serbijā darbojās vietējās antifašistu partizānu grupas. Pretošanās dalībnieku (partizānu un četniku) kopīgās darbības izraisīja sacelšanos Rietumserbijas teritorijā un Užices Republikas izveidošanos. 1941. gada augustā Kragujevacas pilsētā un tās apkārtnē parādījās pirmās pretošanās kustības pazīmes. 1941. gada 10. oktobrī ģenerālis Francis Bēme, vācu karaspēka komandieris Serbijā, deva pavēli nošaut civiliedzīvotājus: 100 cilvēkus par katru nogalināto vācu karavīru, 50 par katru ievainoto. 1941. gada 16. oktobrī kaujā ar četnikiem un partizāniem uz Kragujevacas-Gorni Milanovacas ceļa gāja bojā 10 vācu karavīri un 26 tika ievainoti. Jau 18. oktobrī sākās pirmie civiliedzīvotāju aresti un nāvessodi. Laikā no 1941. gada 18. līdz 21. oktobrim tika nogalināti aptuveni 7000 cilvēki, no kuriem vairāk nekā 2792 tika nogalināti 21. oktobrī Kragujevacā. Slepkavošana ilga ilgāk par 7 stundām, starp 21. oktobrī nogalinātajiem bija 270 bērni un pusaudži, no kuriem jaunākais bija 11 gadus vecs. Tikai 38 cilvēki spēja aizbēgt no nāvessoda izpildes vietas. 1944. gada 21. oktobrī Kragujevaca tika atbrīvota no vācu okupācijas. Vēsturiskie attēli Memoriālā parka pieminekļi Lēmums par Šumarices memoriālā parka izveidi tika pieņemts 1953. gada 9. augustā Belgradā. Pieminot apšaudes upurus, visa Šumarices telpa tika pārveidota par memoriālo parku, kurā kopumā atrodas divpadsmit monumentāli pieminekļi. Attēli 1954. gadā tika rīkots metu konkurss, kurā par labāko atzina Belgradas arhitektu Mihaila Mitroviča, Radivoja Tomiča un ainavu arhitekta Smiļana Klaiča variantu. 1955. gadā sākās memoriālā parka būvniecība. Memoriālā parka platība ir 350 hektāri. Parka galvenie elementi ir masu kapi, kurus savieno 7 kilometrus garš loka ceļš. Zaļā zona tika labiekārtota mežaparka formā. Parkā atrodas 30 masu kapi un pieminekļi, kas iemūžina 1941. gada oktobrī mirušo cilvēku piemiņu. Cilvēki, kurus 1941. gada 21. oktobrī sodīja ar nāvi, ir apglabāti 29 masu kapos. Vēl viens kaps atrodas ārpus paša memoriālā parka Centrālās Radionicas ciemā, tajā ir apglabāti 1941. gada 20. oktobrī nogalinātie serbi un ebreji. 21. oktobra muzejs Muzeja atklāšana notika 1976. gada 15. februārī. Muzeja ēka atrodas pie pašas ieejas memoriālajā kompleksā. Arhitekti Ivans Antičs un Ivanka Raspopoviča. Ēka pilnībā iekļaujas kopējā memoriālā kompleksa koncepcijā. Sarkanie ķieģeļi, no kuriem celta pati ēka, simbolizē izlietās asinis. Ēkai ir krusta forma, kas saistīta ar pazemību un ciešanām. 33 dažāda augstuma torņi ir saistīti ar masu kapiem, kas atrodas gan kompleksā, gan ārpus tā. Torņiem nav logu, kas liecina, ka nav izejas un nav cerību uz glābiņu. Muzeja attēli Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Šumarices memoriālais parks.