Skara Brae

Skara Brae sú ruiny neolitického osídlenia, ktoré sa nachádza v zálive Skaill na západnom pobreží Orknejí v Škótsku. Počiatky vzniku tohto osídlenia datujú archeológovia do obdobia asi 3100 pred Kristom, pričom sa predpokladá, že bolo obývané približne 600 rokov. Ide teda o výnimočnú pamiatku, ktorá je staršia než egyptské pyramídy, a ktorá bola v roku 1999 zaradená na Zoznam svetového dedičstva UNESCO. Skara Brae pozostáva zo zoskupenia desiatich domov zahĺbených do zeme. Sú postavené z plochých kameňov, pričom na ich spojenie nebola použitá žiadna malta. Vzhľadom na počet domov sa zdá, že v Skara Brae v danom čase žila komunita, ktorá nepresahovala päťdesiat ľudí. Obydlia obsahujú množstvo kamenného nábytku vrátane skríň, komôr, sedadiel a úložných boxov. Na mieste sa našlo množstvo záhadných artefaktov vytesaných do kameňa (kamenné gule a palcáty). O ich účele sa medzi vedcami stále diskutuje. Predpokladá sa, že je to jedna z prvých osád, ktorá mala nejaký druh záchodu a kanalizácie. Každá chata vypúšťala svoj odpad do centrálneho drenážneho systému, ktorý ho odviedol do oceánu. Kamenné odtoky boli vysoké 35 až 61 centimetrov a lemované stromovou kôrou, aby boli vodotesné. Predpokladá sa, že obyvatelia Skara Brae boli výrobcami a používateľmi "vrúbkovanej keramiky" (Grooved Ware), čo je charakteristický štýl keramiky, ktorý sa vyvinul v severnom Škótsku krátko pred založením osady. Objavenie Skara Brae bola objavená v roku 1850, keď Orkneje zasiahla obrovská búrka a rozptýlila piesok a pôdu, ktoré toto miesto pochovali. Majiteľ pozemku William Watt si všimol odhalené kamenné múry a začal s vykopávkami, pri ktorých boli odkryté štyri kamenné domy. Uvedomujúc si dôležitosť svojho nálezu, kontaktoval orknejského starožitníka Georgea Petrieho. Petrie začal na mieste pracovať a do roku 1868 zdokumentoval dôležité nálezy. Lokalita zostala nedotknutá až do roku 1913, kedy ju počas jediného víkendu vyplienila partia kopáčov, ktorá odniesla neznáme množstvo artefaktov. V roku 1924 strhla ďalšia búrka časť jedného z domov a bolo rozhodnuté, že miesto by malo byť zabezpečené a riadne preskúmané. Touto prácou bol poverený profesor V. Gordon Childe z University of Edinburgh, ktorý prvýkrát cestoval do Skara Brae v polovici roku 1927. Popis Stavitelia Skara Brae postavili svoje domy z plochých kameňov a navrstvili ich do zeme, aby mali steny oporu. Každý kus nábytku v domácnostiach, od komod cez skrine až po stoličky a postele, bol vyrobený z kameňa. Ohniská naznačujú, že domy boli vyhrievané ohňom. Každý dom mal pôvodne strechu, možno z trávnika, pričom sa predpokladá, že strecha mala otvor, ktorý slúžil ako komín. Keďže dreva bolo v tejto oblasti málo, nie je známe, aký typ paliva požívali. Každý dom bol postavený podľa rovnakého dizajnu a mnohé z nich majú rovnaký druh nábytku a rovnaké usporiadanie izieb (veľká štvorcová miestnosť s centrálnym krbom, posteľou na oboch stranách a odkladacou komodou na stene oproti dverám). Obec mala drenážny systém a dokonca aj vnútorné toalety. Jednotlivé domy boli spojené krytými chodbami. Objavené artefakty svedčia o tom, že miestni obyvatelia vyrábali keramiku s plochým dnom a rovnými stranami, ktorá bola zdobená ryhami. J. Wilson Paterson vo svojej správe z roku 1929 spomína, že medzi odkrytými artefaktmi boli aj korálky, ktoré pravdepodobne tvorili náhrdelník. V pozostatkoch jedného z domov bola nájdená aj figúrka vyrezaná z kusu veľrybej kosti. Galéria Referencie