Eynhallow

Eynhallow (norrønt: Eyin Helga, «den hellige øya»; skotsk: Eynhallow) er en liten øy i den skotske øygruppen Orknøyene. Øya ligger mellom øyene Mainland og Rousay i det sundet med samme navn som øya, Eynhallow Sound. Øya, på kun 75 hektar, ble forlatt i 1885, og har således ingen bosetning. Den er omgitt av voldsomme tidevannsløp – kjent på Orknøy-dialekten som roosts. Disse er på sitt mest spektakulære når vinden er i nordvest og en sterk tidevann går. I sentrum av øya står ruinene av et kapell bygd i rød sandstein, som kan ha utgjort en del av en tidlig kristen klosterbosetning. Ved ruinene er to gamle hus, og fra 1500-tallet brukt som bolig av en rekke av øyboerne. Geografi Eynhallow ligger i sundet Eynhallow Sound mellom Mainland og Rousay. Et navnløst skjær ligger omtrent 100 meter nordøst for øya, atskilt av suindet Fint Sound. Sheep Skerry (Saueskjæret) grenser til den sørlige enden av øya. Det er ingen ferge til øya, selv om Orkney Heritage Society arrangerer en tur hver juli. Ellers må besøkende ordne sin egen transport til øya med privat lokal båtutleie. Tilgang kan være problematisk, ettersom det er sterke tidevannsbølger i det omkringliggende sundet, klemt mellom Mainland og Rousay. Historie Øyas hovedattraksjon er Eynhallow-kirken fra 1100-tallet eller tidligere, og kanskje opprinnelig en del av et kloster. Området vedlikeholdes og adminisrteres av Historic Scotland. I 1841 hadde øya en befolkning på 26 innbyggere. Den har vært ubebodd siden grunneieren ryddet bort torpere i 1851. Ryddingen førte til oppdagelsen av kirkeruinene som til da hadde vært glemt. Øya er nå et fuglereservat. Den har sin egen folkeminne, angående det første funnet av øya. Eynhallow ble antatt å være sommerresidensen til det formskiftende havmann (de mannlige motstykkene til havfrueen), på Orknøyene kalt for finfolk (eller finnfolk), og som som ble drevet bort av bonden, Guidman o' Thorodale fra landsbyen Evie på Mainland. Referanser Eksterne lenker (en) Eynhallow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Bilder fra Eynhallow Arkivert 4. juni 2017 hos Wayback Machine. Eynhallows folklore Arkivert 20. april 2021 hos Wayback Machine.