Ineksesibla

Ineksesibla (angļu: Inaccessible Island — ‘nepieejamā’) ir Apvienotajai Karalistei piederoša neapdzīvota vulkāniska sala Atlantijas okeāna dienvidu daļā, Tristana da Kuņas salu arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Svētās Helēnas Salas aizjūras teritorijai, kas atrodas 2460 km uz ziemeļaustrumiem. Vēsture Salu 1656. gadā, kuģojot ar kuģi Nachtglas, atklāja holandiešu jūrasbraucējs Jans Jakobszons un nodēvēja to kuģa vārdā. Kuģa komanda salas stāvo krastu dēļ nespēja uzkāpt salas iekšienē, tādēļ kartē to atzīmēja kā inaccessible, no kā cēlies tagadējais salas nosaukums. 1871. gadā salā apmetās brāļi Gustavs un Frederiks Štoltenhofi no Vācijas, kas plānoja salā medīt roņus un pārdot tos garāmejošiem kuģiem, bet tādu bija ļoti maz, un 1873. gadā brāļus no salas evakuēja britu pētniecības kuģis Challenger. Neliela saliņa netālajās Naitingeila salās nosaukta par Štoltenhofu salu. 1976. gadā Ineksesiblu ar apkārtējo akvatoriju 22 km rādiusā pasludināja par dabas rezervātu, bet 1995. gadā kopā ar Gofa salu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Ineksesibla. Encyclopædia Britannica raksts (angliski)