Sieglitzer Berg

Sieglitzer Berg er en del av Parkanleggene i Dessau-Wörlitz som ble oppført i opplysningstiden med byggherre Leopold III av Anhalt-Dessau (1740–1817). Etter 1777 anla fyrst Franz en Waldpark (norsk: skogpark) ved en elvesving i Elben, ca 3 kilometer vest for den gamle fiskerlandsbyen Vockerode. Parken ligger på et flomsikkert sted (sandbanke) og omfatter ca 250 dekar. Ved etableringen lå parken nesten helt inntil Elben og ble beskrevet som ordnet villnis. Parkarkitekturen tok sterkt hensyn til den naturlig skogen og inkluderer også småarkitektur. Solitüde Solitüde var en liten klassisistisk bygning i formen av et romersk tempel. Bygningen tjente som badested for fyrstene. Det varme vannet gikk til badet gjennom et rørsystem fra den nærliggende kjøkkebygningen. Gjenreisingen av badet ble markert 4. desember 2010 og bygningen støttes av Rotary Club i Dessau-Rosslau. Kjøkkenbygningen Denne ble oppført som et næringsbygg av Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff 1777–1784 og fikk form som et romersk gravsted (ruiner). Portanleggene Kunstnerisk utformete porter markerer inngangen til skogparken.