Kaban (jezera)

Kaban jest sistem jezera smještenih u granicama grada Kazanja. Sastoji se od tri dijela (jezera), koja se protežu od sjevera ka jugu (od centra prema jugu grada) i povezana su kanalima: Bliski (donji) Kaban, daleki (srednji) Kaban i gornji (Boriskovski) Kaban. To je najveći jezerski sistem na tom području Tatarstana. Opis Jezera su se pojavila na mjestu nekadašnjeg velikog zavoja rijeke Volge kao rezultat komplikacija u kraškim vrtačama. Prostire se na sjeveru i jugu duž ivice visoke terase Volge. Razmena vode između Donjeg (Bliskog) i Dalekog (Srednjeg) jezera odvija se duž Botaničkog kanala (dužina - 750 m, širina - 100–120 m, dubina - 2–3 m), smješteno duž Zoološkog vrta u Kazanju. Donji Kaban odvojen je od prirodnog kanala Bulak mostom kroz koji se voda povremeno pumpa iz jezera kako bi se regulisao nivo kanala. Daleki (srednji) Kaban ima komunikaciju sa Volgom. Od njegovog južnog dijela postoji Monastirski kanal, koji povezuje jezero sa zalivom Volge. U području sela Otari, kanal je blokiran branom, kroz koju se voda pumpa uz pomoć pumpi do rezervoara Kuibiskev. Gornji (Boriskovski) Kaban je zatvoreno vodno tijelo koje nema hidrološki sistem veze sa drugim jezerima: nivo vode u njemu je približno 2 m veći nego u Donjem i Dalekom (Srednjem) jezeru. Ukupna površina jezerskog sistema je 186 hektara. Dužina Donjeg (Bliskog) i Dalekog (Srednjeg) jezera povezanih kanalom je 5575 m, Gornjeg (Boriskovskog) - 1030 m. Najveća dubina je 19,0 m (Srednji Kaban) Prije izgradnje i punjenja rezervoara Kuibiskev, jezera su bila povezana kanalima sa rijekama Volga i Kazanka. Kako bi se izbeglo povećanje nivoa vode u jezerima zbog punjenja rezervoara, kanali su blokirani branama. Trenutno Kaban pripada delimično regulisanim vodnim tijelima, režim njegovog nivoa se uglavnom održava na nivou od 51,5 m abs. h. Višak vode ispumpavaju crpne stanice u Volgu. Ekološki status Jezera su milenijumima zadržala svoju prirodnu čistoću, obilnu ribom. U 16. vijeku gradske zgrade počele su da se približavaju Donjem Kabanu. Sredinom 18. vijeka obale su bile u potpunosti izgrađene stambenim naseljima. U drugoj polovini 19. vijeka na obalama jezera započela je intenzivna industrijska gradnja. Svi odvodi su pali u Donji (Blizu) vepar, a voda je postala neprikladna za piće. Do druge polovine 1970-ih, riba je nestala u Donjem (Srednjem) Kabanu, a gotovo svi bentoski beskičmenjaci su izumrli. Kao rezultat mjera za poboljšanje zdravlja sprovedenih u prvoj polovini 1980-ih, ekološko stanje jezera se nešto popravilo: koncentracija zagađivača se smanjila, pojavila se riba. Trenutno na jezerima žive patke, galebovi, ribe i druge male vodene životinje. Reference