Tšeboksarõ

Tšeboksarõ ehk Šupaškar (tšuvaši Шупашкар) on linn Venemaal, Tšuvaši Vabariigi pealinn. Linn asub Volga jõe ääres, paremal kaldal, Tšeboksarka jõe ühinemiskohas. Ajalugu Arheoloogilised väljakaevamised on näidanud, et Tšeboksarõ kohale tekkis linnalik asula 13.–14. sajandi vahetusel, kui selles kohas paiknes bulgaaride-tšuvašide asustus. 15. sajand – 19. sajand Tšeboksarõt on kirjalikes allikates esmamainitud 1469. aastal. 1555. aastal, pärast Tšuvašši piirkonna rahumeelset ühinemist Moskva tsaaririigiga rajati asulasse puitkindlus (kreml). Tänu soodsale asukohale tekkis asulas aastakümnete jooksul vilgas majanduselu, kuid tulekahjudes hävisid kreml ja muud puithooned 18. sajandil viiel korral. Seetõttu hakati ehitama kivihooneid ja -kirikuid. 17. sajandi lõpust alates peeti Tšeboksarõd Volga piirkonna oluliseks kaubanduslinnaks ja 1781. aastal sai ta linnaõigused Kaasani kubermangu koosseisus. Volga tähtsuse järkjärguline vähenemine peamise kaubateena uue pealinna Sankt-Peterburgi ehitamise ajal ning Venemaa ja Euroopa vaheliste kaubandussidemete elavnemine Läänemerel avaldasid aga negatiivset mõju linna majanduselule. Kaubavedu Volgal vähenes tuntavalt. 18. ja 19. sajandil keskendus Tšeboksarõ peamiselt kaubanduse, mitte tööstuse arendamisele. Sellest hoolimata tegutsesid linnas endiselt telliskivivabrikud, nahaparkimistöökojad, kirikukellade valmistamise töökojad jms. 19. sajandi alguses oli linna rahvaarv viis ja pool tuhat inimest. 20. sajand 20. sajandi alguses elas linnas 5100 elanikku. Alates 1920. aastast oli linn Tšuvaši autonoomse ringkonna keskus ja aastatel 1925–1992 Tšuvaši ANSV pealinn. 1937. aastal väljatöötatud linna üldplaneeringut ei esitatud aga kinnitamiseks kavandamisel olnud Tšeboksarõ hüdroelektrijaama lahendamata asukoha tõttu. 1965. aastaks kasvas linna rahvaarv 163 000 ja 1985. aastaks 386 000 inimeseni. 1987. aastaks loodi Tšeboksarõ hüdroelektrijaama ehitamise tõttu kesklinna mitme vana elamukvartali asemele kunstlik laht. Selle käigus hävis palju ajaloolisi hooneid. 21. sajand Pärast Venemaa täiemahulist sissetungi Ukrainasse 2022. aastal, ründasid 2025. aasta 9. juuni öösel Ukraina relvajõud droonidega kaitsetööstuse ettevõtet ВНИИР-Прогресс (tõlkes Ülevenemaaline Relee-ehituse Teaduslik Uurimisinstituut). Ettevõte toodab raadioelektroonilisi seadmeid Shahedi tüüpi ründedroonidele, raketisüsteemidele Iskander-М ja ka liugpommidele. Puhkes tulekahju ja tootmine peatati ajutiselt. Ettevõtet rünnati ka 2025. aasta juulis ja novembri lõpus. 18. veebruaril 2026 teostati selle ettevõtte vastu järjekordne droonirünnak, mille tagajärjel puhkes tulekahju. Uus rünnak teostati Ukraina relvajõudude poolt ööl vastu 5. maid, mil ettevõtte territooriumil toimusid plahvatused ning tekkis suur tulekahju. Venemaa allikate väitel oli põhjuseks Ukrainas toodetud FP-5 Flamingo raketi tabamus. Rahvastik 2010. aasta statistika andmetel oli Tšeboksarõ 453 721 elanikust tšuvašše 58,5% ja venelasi 37,1% ning teisi rahvusi oluliselt vähem. Transport Tšeboksarõ on maanteede sõlmpunkt ja jõesadam. Raudteeühendus Saranskiga. Linnas on 20 autobussi linnaliini ja 18 trollibussiliini. Linna lähedal on rahvusvaheline lennuväli. Viited Välislingid Tšeboksarõ linnavalitsuse koduleht