Novijurengoja

Novijurengoja (krievu: Новый Уренгой) ir pilsēta Krievijas Federācijā, Jamalas Ņencu autonomajā apvidū, Rietumsibīrijas līdzenumā. Tā ir lielākā Jamalas Ņencu autonomā apvidus pilsēta pēc iedzīvotāju skaita un viens no nozīmīgākajiem Krievijas gāzes rūpniecības centriem. Pilsēta atrodas apvidus austrumu daļā, pie Jevojahas un Sedejahas upēm, apmēram 579 km uz austrumiem no Salehardas. Novijurengoja izveidojās saistībā ar Urengojas gāzes atradnes apgūšanu un bieži tiek dēvēta par Krievijas gāzes galvaspilsētu. 2025. gada 1. janvārī Novijurengojas pilsētas apgabalā dzīvoja 112 014 iedzīvotāji. Pilsētas apgabala platība ir 338,39 km². Ģeogrāfija Novijurengoja atrodas Rietumsibīrijas līdzenuma ziemeļu daļā, Jamalas Ņencu autonomā apvidus austrumos. Pilsēta izvietojusies purvainā un tundras ainavai raksturīgā teritorijā, netālu no Urengojas gāzes atradnes. Pilsētas ģeogrāfiskais novietojums ir cieši saistīts ar dabasgāzes ieguves infrastruktūru. Tās attīstību noteica gan lielo ogļūdeņražu atradņu tuvums, gan transporta savienojumi ar citām Rietumsibīrijas rūpniecības pilsētām. Novijurengojai raksturīgs auksts kontinentāls klimats ar subarktiska klimata iezīmēm. Ziema ir gara un ļoti auksta, bet vasara — īsa un mēreni silta. Janvārī un februārī vidējā temperatūra parasti ir zem −18 °C, savukārt jūlijā tā sasniedz ap +17 °C. Vēsture Novijurengojas vēsture ir saistīta ar Rietumsibīrijas gāzes atradņu apgūšanu. 1966. gadā tika atklāta Urengojas gāzes atradne, kas kļuva par vienu no lielākajām dabasgāzes atradnēm pasaulē. 1973. gada 22. septembrī nākamās pilsētas vietā tika iedzīts simbolisks mietiņš ar uzrakstu “Jageļnoje”. Šāds bija sākotnējais topošās apdzīvotās vietas nosaukums. 1975. gada 18. augustā tika oficiāli reģistrēts ciemats Novijurengoja. 1975. gada 25. septembrī sākās lidostas būvniecība, bet jau oktobrī tika veikts pirmais tehniskais reiss. 1976. gada 1. septembrī pilsētā tika atvērta pirmā skola. 1978. gadā sākās Urengojas gāzes atradnes rūpnieciskā ekspluatācija. Tajā pašā gadā tika iegūts pirmais miljards kubikmetru Urengojas gāzes. 1980. gada 16. jūnijā ar Krievijas PFSR Augstākās Padomes Prezidija dekrētu Novijurengojai tika piešķirtas pilsētas tiesības. 1980. gados Novijurengoja strauji attīstījās kā viens no galvenajiem Padomju Savienības gāzes rūpniecības centriem. 1983. gadā tika pabeigta gāzesvada Urengoja—Pomari—Užhoroda būvniecība, un no 1984. gada Urengojas gāze sāka nonākt Rietumeiropā. 1984. gadā pilsētas padomes administratīvajā pakļautībā tika nodots Koročajevas strādnieku ciemats, bet 1988. gadā — Limbjahas strādnieku ciemats. Vēlāk tie kļuva par Novijurengojas pilsētas daļām. Iedzīvotāji Novijurengojas iedzīvotāju skaits strauji pieauga 1970. un 1980. gados, kad pilsētā ieradās gāzes rūpniecības darbinieki, celtnieki, transporta nozares speciālisti un viņu ģimenes no dažādiem PSRS reģioniem. 1980. gados pilsēta kļuva par vienu no galvenajiem jaunās rūpnieciskās apguves centriem Rietumsibīrijas ziemeļos. Iedzīvotāju skaita pieaugumu noteica Urengojas gāzes atradnes attīstība, jaunu dzīvojamo rajonu būvniecība un sociālās infrastruktūras paplašināšanās. 2025. gada 1. janvārī Novijurengojas pilsētas apgabalā dzīvoja 112 014 cilvēki. Saimniecība Novijurengojas saimniecības pamats ir dabasgāzes ieguve, pārstrāde un transportēšana. Pilsēta ir viens no svarīgākajiem Krievijas gāzes rūpniecības centriem un cieši saistīta ar Urengojas, Jamburgas un citām lielām gāzes atradnēm. Pilsētā darbojas vairāki nozīmīgi enerģētikas uzņēmumi, tostarp ar “Gazprom” struktūru saistīti gāzes ieguves uzņēmumi. Vēsturiski īpaši nozīmīga loma pilsētas attīstībā bija uzņēmumiem “Urengojgazdobiša” un “Jamburggazdobiša”. Novijurengojā attīstīta arī būvniecība, transports, komunālā saimniecība, tirdzniecība, izglītība un medicīna. Pilsētas ekonomika lielā mērā balstās uz gāzes rūpniecības apkalpošanu un ziemeļu infrastruktūras uzturēšanu. Transports Novijurengojai ir nozīmīga transporta loma Jamalas Ņencu autonomā apvidus austrumu daļā. Pilsētu ar citiem Krievijas reģioniem savieno dzelzceļš, autoceļi un aviācija. Pilsētā darbojas dzelzceļa stacija Novijurengoja. Dzelzceļa satiksme nodrošina savienojumus ar Tjumeņu, Maskavu, Jekaterinburgu un citām Krievijas pilsētām. Apmēram 5 km uz dienvidrietumiem no pilsētas atrodas Novijurengojas lidosta. Tā nodrošina pasažieru pārvadājumus uz Maskavu, Sanktpēterburgu, Tjumeņu, Jekaterinburgu, Novosibirsku un citām pilsētām. Pilsētā darbojas arī vietējie autobusu maršruti, kas savieno ziemeļu un dienvidu dzīvojamos rajonus, rūpnieciskās zonas, lidostu, dzelzceļa staciju, Koročajevu un Limbjahu. Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Novijurengoja. Oficiālā tīmekļa vietne Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)