Muravļenko

Muravļenko (krievu: Муравленко) ir pilsēta Krievijas Federācijā, Rietumsibīrijas līdzenumā, Jamalas Ņencu autonomajā apvidū. Pilsēta atrodas apvidus dienviddaļā, netālu no Purovskas rajona teritorijas, apmēram 80 km uz ziemeļrietumiem no Nojabrskas un ap 480 km uz dienvidaustrumiem no Salehardas. 2025. gada 1. janvārī pilsētā dzīvoja 29 529 iedzīvotāji. Muravļenko ir viens no Jamalas Ņencu autonomā apvidus naftas rūpniecības centriem. Pilsētas izveide bija saistīta ar Muravļenkas naftas atradņu grupas un citu Rietumsibīrijas naftas iegulu apgūšanu. Ģeogrāfija Muravļenko atrodas Rietumsibīrijas ziemeļu taigas zonā, Jamalas Ņencu autonomā apvidus dienvidrietumu daļā. Pilsētas teritorija veido atsevišķu pilsētas apgabalu un administratīvi neietilpst Purovskas rajonā. Tuvākā lielākā pilsēta ir Nojabrska, kas atrodas apmēram 80 km attālumā. Pilsētas platība ir 91,59 km². Tā atrodas aptuveni 120 m virs jūras līmeņa. Muravļenko ir izteikti kontinentāls klimats ar garām, aukstām ziemām un īsu, mēreni siltu vasaru. Ziemā temperatūra bieži nokrītas zem −20 °C, bet jūlijā vidējā dienas temperatūra parasti sasniedz aptuveni +17...+20 °C. Vēsture Muravļenko rašanās ir saistīta ar naftas ieguves attīstību Jamalas Ņencu autonomā apvidus dienviddaļā. 1975. gada 30. augustā Sutoriminas naftas atradnē tika iegūta bezūdens naftas strūkla, kas kļuva par nozīmīgu impulsu teritorijas rūpnieciskai apgūšanai. 1980. gada novembrī Tjumeņas apgabala izpildkomiteja noteica vietu jaunā naftinieku ciemata celtniecībai. 1982. gada aprīlī tika apstiprināts apdzīvotās vietas ģenerālplāns. Celtniecības darbus sāka uzņēmumi, kas bija saistīti ar naftas ieguves pārvaldi “Sutorminskņeftj” un trestu “Nojabrskņeftestroj”. 1984. gadā tika dibināts naftinieku ciemats Muravļenkovska (krievu: Муравленковский). Nosaukums dots par godu padomju naftas rūpniecības organizatoram un inženierim Viktoram Muravļenko, kurš bija pirmais “Glavtjumennjeftegaz” vadītājs. 1980. gadu otrajā pusē ciemats strauji attīstījās. Tika būvētas dzīvojamās mājas, kopmītnes, ceļi, sociālā infrastruktūra un naftas rūpniecības objekti. 1985. gadā tika atklāts pirmais starppilsētu autobusu maršruts uz Nojabrsku. 1987. gadā ciemata ielām piešķīra pirmos oficiālos nosaukumus. 1990. gada 6. augustā Muravļenkovskai piešķīra pilsētas tiesības, un tā tika pārdēvēta par Muravļenko. Lēmumu par pilsētas statusa piešķiršanu parakstīja Krievijas PFSR Augstākās Padomes priekšsēdētājs Boriss Jeļcins. Pēc pilsētas statusa iegūšanas Muravļenko turpināja attīstīties kā naftas ieguves un servisa centrs. Pilsētas ekonomikas pamatu joprojām veido naftas rūpniecība, īpaši uzņēmumi, kas saistīti ar “Gazprom Neft” struktūrām. Iedzīvotāji Muravļenko iedzīvotāju skaits strauji pieauga 1980. un 1990. gados, kad pilsētā ieradās naftas rūpniecības speciālisti, celtnieki un viņu ģimenes no dažādiem PSRS reģioniem. 1989. gadā pilsētā dzīvoja 23,6 tūkstoši cilvēku, bet 1990. gadu beigās iedzīvotāju skaits pārsniedza 36 tūkstošus. 21. gadsimtā iedzīvotāju skaits pakāpeniski samazinājās. 2025. gada sākumā Muravļenko bija 29 529 iedzīvotāji. Saimniecība Muravļenko saimniecības pamats ir naftas ieguve un ar to saistītie pakalpojumi. Pilsētā darbojas uzņēmumi, kas apkalpo Rietumsibīrijas naftas atradnes. Nozīmīga loma ir “Gazpromneft-Nojabrskņeftegaz” struktūrām. Pilsētas attīstība ir cieši saistīta ar Sutoriminas, Muravļenko un citu naftas atradņu rūpniecisko izmantošanu. Naftas nozare ietekmē pilsētas nodarbinātību, infrastruktūru un pašvaldības ieņēmumus. Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Muravļenko. Oficiālā tīmekļa vietne Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)