Pihkva Püha Kolmainu peakirik

Püha Kolmainu peakirik (vene keeles Троицкий собор) on Velikaja jõe idakaldal Pihkva kremlis asuv kirik, mis on alates 1589. aastast olnud Pihkva piiskopkonna katedraal. Ajaloost Esimene puidust kirik ehitati sellele kohale 10. sajandil. Arvamus, et kirik ehitati vürstinna Olga eestvõttel, ei pruugi paika pidada, kuna Olga pöördumine kristlusse Bütsantsis oli tema isiklik valik ja Kiievi-Vene ristiusustamine toimus 988. aastal peaaegu kakskümmend aastat pärast Olga surma. Kiriku ehitusaeg paigutatakse pigem sellesse ristiusustamise aega sajandi lõpul. Puukiriku asemel püstitati kivikirik 1138. aastal, väidetavalt vürst Vsevolod Mstislavitši käsul. Kirik hävis korduvalt ja ehitati jälle üles, näiteks Novgorodi esimese kroonika teatel õnnistas peapiiskop Aleksei (valitses 1359–1388) 1365. aastal kiriku taaspüstitamise ja see valmis 1367. aastal. 1609. aastal sai kirik põlengus raskelt kannatada ja kogu sisustus uuendati. 1682. aastal alustati tänaseni püsinud kirikuhoonet, neljandat sellel kohal, mis pühitseti 1699. aastal. 1920. aastatel kasutas kirikut nõukogude võimule lojaalne õigeusu reformiliikumine "Elav Kirik" kuni kiriku muuseumiks muutmiseni 1930. aastatel. Teises maailmasõjas Saksa okupatsiooni ajal tegutses see taas kirikuna ja jäi selleks ka pärast sõda. Hoone Moskva 17. sajandi kirikute stiilis ehitatud kirik on 78 meetri kõrgune, väheste kaunistustega valgete seinte ja viie kullatud sibulkupliga. Kirikus on pühakuks kuulutatud vürstide Vsevolod Mstislavitši (ristinimega Gavriil, suri 1138) ja Daumantase (suri 1299) ning Kristuse pärast meeletu Nikola Salose hauad. Viited