Solovku salas

Solovku salas (krievu: Соловецкие острова) ir Krievijas Federācijai piederošs arhipelāgs Oņegas līcī, Baltajā jūrā. Ietilpst Piejūras rajonā, Arhangeļskas apgabalā. Pēc 2010. gada datiem arhipelāgā dzīvo 861 iedzīvotājs, lielākā daļa iedzīvotāju dzīvo administratīvajā centrā Soloveckā. Viens no galvenajiem tūrisma objektiem Krievijas ziemeļos. Salas Arhipelāga kopējā latība ir 347 km2. Tas sastāv no vairāk nekā 100 salām, no kurām sešas lielākās ir: Lielā Solovku sala (246 km2); Anzeras sala (47 km2); Lielā Muksalma (17 km2); Mazā Muksalma (0,57 km2); Lielā Zajackas sala (1,25 km2); Mazā Zajackas sala (1,02 km2). Salu reljefs ir kalnains, tās pārsvarā klāj priežu un egļu meži. Vēsture Arhipelāga nosaukums atvasināts no sāmu valodas vārda Suollek (salas). Kopš 15. gadsimta galvenajā salā atradās pareizticīgo baznīcas klosteris. Pēc Oktobra revolūcijas un Krievijas pilsoņu kara klosteri slēdza, tā vietā ierīkoja spaidu darba nometni, ko uzskata par gulaga priekšteci. Tā tika slēgta 1939. gadā, neilgi pirms Ziemas kara, jo atradās pārāk tuvu Somijas robežai, to pārvērta par flotes bāzi un kadetu apmācības nometni. 1992. gadā Solovku salu kultūras un vēstures ansambli iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Solovku salas. Encyclopædia Britannica raksts (angliski) Visuotinė lietuvių enciklopedija raksts (lietuviski) Brockhaus Enzyklopädie raksts (vāciski) Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)