Suomijos geležinkelio tiltas

Suomijos geležinkelio tiltas (rus. Финля́ндский железнодоро́жный мост) – varstomasis tiltas per Nevos upę Sankt Peterburge, stambiausio Rusijos šiaurės vakarų geležinkelio mazgo sudėtinė dalis. Vienintelis geležinkelio tiltas per Nevą Sankt Peterburgo miesto ribose. Bendrieji duomenys Faktiškai tai du vienas šalia kito esantys ir skirtingu laiku statyti tiltai: vienu traukiniai važiuoja į rytus, link Ladogos stoties, kitu – į vakarus, Maskvos kryptimi. Tilto ilgis – 538,24 metrai. Senojo tilto centrinė pakeliama 44,7 m ilgio anga – viensparnė, sveria 120 tonų. Naujojo tilto centre esančių bokštų aukštis – 40 metrų, tarp jų esanti anga horizontaliai pakyla į 51 m aukštį. Tilto istorija Pirmasis metalinis vienų geležinkelio bėgių ir pėsčiųjų tiltas pagal architekto V.Apyškovo projektą pastatytas 1910–1912 metais. Su į tiltą vedančiomis estakadomis jo ilgis – 1139 metrai. Visos keturios angos 100 metrų ilgio, arkinės, kurių apatinėje dalyje vyksta eismas. Kairiajame upės krante ant tilto užvažiuojama gelžbetonine estakada (didžiausias gelžbetoninis statinys tuometinėje Rusijos imperijoje), dešiniakrantė dalis – metalinė. Pradžioje centrinė varstomoji dalis buvo dvisparnė. Savo konstrukcija ir kompozicija tiltas panašus į netoli esantį Bolšeochtinsko tiltą. Pastatytas tiltas turėjo vadintis imperatoriaus Aleksandras I vardu, tačiau palaipsniui įsitvirtino „Suomijos“ pavadinimas, nes daugiausia lėšų jam statyti skyrė Suomijos Didžioji Kunigaikštystė (tilto pagalba Suomijos geležinkelio sistema susijungė su Rusijos imperijos geležinkeliais). Kadangi pradėjo trūkti pralaidumo, be to senojo tilto būklė reikalavo rimtos ir ilgos rekonstrukcijos, 1983–1987 m. šalia senojo tilto pagal O.Rusino projektą pastatytas tokio paties silueto vienų bėgių tiltas. 1963 m. rugpjūčio 21 d. susiklosčius nepalankioms aplinkybėms prie pat tilto į Nevą nusileido keleivinis lėktuvas Tu-124. 1983 m. į tiltą įsirėžė 500 tonų seliavos gabenęs refrižeratorius „Комсомолец Татарии“. Nuplaukęs dar kelis šimtus metrų laivas nuskendo upės viduryje. Dėl konstrukcijų korozijos senuoju tiltu nuo 1988 m. traukiniai nebevažiavo. Rekonstrukcija baigta tik 2003 m. Tiltas laikomas strateginės reikšmės objektu, yra nuolat saugomas, viešos informacijos apie jo techninius duomenis nedaug. Baiminantis teroristinių išpuolių XX a. 9-ąjį dešimtmetį pėsčiųjų eismas tiltu uždraustas, bandantys prieiti prie tilto – stabdomi. Tarybiniu laikotarpiu netoli tilto esančių gamyklų darbuotojai tiltu galėjo pereiti, turėdami specialius leidimus. Šaltiniai