לאהדנפויה

לאהדנפויה (בפינית: Lahdenpohja; ברוסית: Лахденпо́хья) היא עיירה פינית לשעבר וכיום המרכז המנהלי של מחוז לאהדנפויה ברפובליקת קרליה ברוסיה. בעיירה ישנם 7,800 תושבים נכון לשנת 2010. גאוגרפיה העיירה ממוקמת בדלתת נהר אאורה, הנשפך למצר יאקימנסלמי בימת לדוגה. העיירה נמצאת כ-331 קילומטרים מערבית לפטרוזבודסק. שטח העיירה הוא 262.5 קמ"ר. היא גובלת ברשות המקומית מיינלה ובעיירות סלמי במחוזות סורטוואלה ופיטקיאראנטה. כ-84% משטח העיירה הוא מים, 9.7% מיושב ו-4.4% מיוער. היסטוריה העיירה מוזכרת עוד מהמאה ה-17, אז נקרא סיקלהטי. בשנת 1924 היא קיבלה מעמד עיירה והפכה לעצמאית. כאשר לאהדנפויה הייתה שייכת לפינלנד, העיירה היוותה נמל תוסס ותעשיית עיבוד העץ בה פרחה. בסוף שנות ה-30 מנתה העיירה כ-1,959 תושבים. בשנת 1940, לאחר מלחמות החורף, בהתאם להסכם השלום של מוסקבה הועבר האזור לידי ברית המועצות. בשנת 1941, בשלבים ראשונים של המשך נתפס האזור שוב על ידי הכוחות הפינים. ב סוף 1944, בהתאם לסיכומי הסכם שביתת הנשק של מוסקבה הועבר האזור שוב לידי ברית המועצות. האוכלוסייה הפינית פונתה מן העיר לפינלנד. במקומה הובאו תושבים מהחלקים הפנימיים של ברית המועצות. ב-1945 קיבלה לאהדנפויה מעמד עיירה והפכה למרכז המנהלי של מחוז קורקיוקי (משנת 1970 לאהדנפויה). אוכלוסייה חלוקת האוכלוסייה לפי קבוצות אתניות (לפי מרשם האוכלוסין ברוסיה שנערך בשנת 2020) שירותים השירותים הציבוריים בעיירה כוללים בית ספר תיכון, בית ספר מקצועי, בית חולים מחוזי, מרכז יצירה לילדים, בית יתומים ושתי ספריות.. תחבורה מסילת הרכבת בין סנקט פטרבורג לסורטאוואלה עוברת דרך לאהדנפויה. מתחנת יאקימה בעיירה מסתעף קו צדדי למפעל דיקט בעיירה. כלכלה מפעל הייצור החשוב ביותר בעיירה הוא מפעל הדיקט לאהדנפויה בבעלות בומקס. בנוסף, ישנן חברות נוספות לרכש ועיבוד עץ. בעיירה ישנו גם מפעל לעיבוד בשר. אטרקציות האטרקציות בעיירה הן כנסיית יאקימה שנבנתה בשנת 1851 ומספר מבני ציבור ומגורים מתחילת המאה ה-20. ליד הכנסייה נמצא בית קברות של חיילים פינים. בעיירה יש גם שני אתרי קבורה לחיילים סובייטים. באזור מתוכננת הקמת פארק לאומי, הקמת הפארק במחוזות לאהדנפויה, סורטוואלה ופיטקיאראנטה הוכרזה בינואר 2018. גלריית תמונות קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של לאהדנפויה (ברוסית) הערות שוליים