Vėluva

Vėluva (vok. Wehlau, 1945–1946 m. rus. Велау, nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. Znamenskas, rus. Знаменск) – gyvenvietė Rusijoje, Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Gvardeisko rajone, Alnos ir Priegliaus santakoje. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Znamensko kaimo gyvenvietės kaimas. Veikia Vėluvos geležinkelio stotis, popieriaus fabrikas „Velau papir“ („Велау папир“), margarino kombinatas „Velau“ („Велау“), malūnas, baldų fabrikas, lentpjūvė. Etimologija Notangos žemės kaimo pavadinimas Vēlavō prūsiškos kilmės. 1258 m. minima Velowe. Apie pavadinimą pasakojamas padavimas, kad apie 1250 m. kunigaikštis Mindaugas, kovodamas su kryžiuočiais, prie Priegliaus padėjęs prūsams statyti pilį. Atsisveikinęs su įgula jis įbedęs žemėn savo vėliavą ir pasakęs: „Čia vėliava, čia Lietuva“. Taip ir pilis pradėta vadinti Vėliava, o vėliau – Vėluva. Neaišku, ar tai sutapimas, bet rusų suteiktas naujasis pavadinimas Znamenskas reiškia tą patį (rus. знамя – „vėliava“). Lietuvių istorikas Povilas Pakarklis prašė RTFSR Ministrų Tarybos palikti Vėluvos vardą, bet į jį neatsižvelgta. Istorija Miesto pradžia – 1255 m. nadruvių, skalvių ir sūduvių pastatyta gynybinė pilis Wilow (Velowe). Ordinas ją užėmė ir sunaikino (išdavė pilies vadas Tiška), o jos vietoje pastatė naują, stipresnę. 1336 m. suteiktos Kulmo teisės, 1339 m. pastatyta bažnyčia (likę griuvėsiai), 1382 m. pastatyta pirmoji rotušė. 1339 m. Vėluvoje įkurta antroji Mažosios Lietuvos teritorijoje mokykla. 1460 m. neteko savivaldos, Vokiečių ordino valstybės miestas. 1657 m. mieste sudaryta Vėluvos taika, pagal kurią Prūsijos kunigaikštystė išsikovojo nepriklausomybę nuo Lenkijos karalystės. 1679 m. miestą buvo užėmusi Švedija, 1757–1763 m. per Septynerių metų karą – Rusijos imperija, 1807 m. – Prancūzija, 1945 m. sausio 23 d. – Raudonoji armija. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Vėluvos apskrities centras. 1947–2005 m. Bolšaja Polianos apylinkės miesto tipo gyvenvietė, nuo 2005 m. – kaimo tipo gyvenvietė, Znamensko kaimo gyvenvietės centras. Gyventojai Šaltiniai Nuorodos Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228. Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976. Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.