Žiliai (Žilinas)

Žiliai (vok. Szillen, nuo 1936 m. rugsėjo 17 d. Schillen, 1945–1946 m. rus. Шиллен, nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. Žilinas, rus. Жилино) – gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Nemano rajone, 16 km į pietvakarius nuo Ragainės. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Žilino kaimo gyvenvietės centras. Istorija Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1629 m. tapo evangelikų liuteronų parapijos centru, pastatyta medinė bažnyčia, vietoj sudegusios apie 1639 m. – fachverkinė, 1701 m. – nauja mūrinė (1819 m. perstatyta); pamaldos lietuvių kalba laikytos iki 1933 m.. Pastatas visai nuniokotas XX a. pabaigoje. Kunigais dirbo ir lietuvių raštijai, kultūrai nusipelnę dvasininkai. Iki 1709 m. – 1711 m. didžiojo maro bei bado ir XVIII a. pirmos pusės didžiosios vokiškosios kolonizacijos Žiliuose ir apylinkėse gyventojų absoliuti dauguma buvo Mažosios Lietuvos lietuviai (lietuvininkai); per kolonizaciją apsigyveno kolonistų. 1865 m. pro gyvenvietę nutiestas Įsruties–Tilžės geležinkelis. 1945 m. Žiliai užimti SSRS kariuomenės. Po Antrojo pasaulinio karo miestelyje buvo įkurtas SSRS kariuomenės ūkis, kuris aptarnavo šaulių diviziją Tilžėje. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Ragainės apskrities (1922–1945 m. Tilžės-Ragainės apskrities) kaimas, kaimo bendruomenė, nuo 1935 m. balandžio 1 d. savivaldybė. 1946–2008 m. Žilino apylinkės (Жилинский cовет) centras. Gyventojai Apylinkė Žilino apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės: Šaltiniai Nuorodos Žilinas foto-planeta.com Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228. Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976. Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.