Lielā Begičeva sala

Lielā Begičeva sala (krievu: остров Большой Бегичев, jakutu: Бегичев Улахан арыыта) ir sala Laptevu jūrā, Krievijas Federācijas galējos ziemeļos. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Anabaras ulusā. Ģeogrāfija Sala izvietojusies Laptevu jūras dienvidrietumos pie Hatangas līča ieejas. 13 km platais Ziemeļu šaurums ziemeļrietumos to atdala no Taimiras krasta, bet 9 km platais Austrumu šaurums dienvidaustrumos — no Nordvika pussalas. 14 km uz ziemeļiem atrodas Preobražeņijes sala, bet 9 km platais Pioniera šaurums dienvidrietumos to atdala no Mazās Begičeva salas. Krasta līnija maz izrobota, piekrastē vairākas lagūnas. Salas centrālo daļu aizņem Kirjakas augstiene ar salas augstāko punktu 198 m vjl. Piekrastes un Oļeņijas pussalu dienvidaustrumos aizņem pārpurvotas zemienes, kurās daudz nelielu ezeru. Garākā upe Iļistaja (34 km) notek jūrā salas austrumos. Izplatītas poligonālās tundras un termokarsti. Dominē tundras ainava. Dzīvo ziemeļbriedis, polārlapsa, sastopams polārlācis, introducēts muskusvērsis. Piekrastēs valzirgu kolonijas. Vēsture Sala ilgstoši tika uzskatīta par pussalu, kas no austrumiem norobežo Hatangas līci, jo Austrumu šaurums salas dienvidos gandrīz cauru gadu bija pildīts ar ledus masu un nebija caurkuģojams. Var uzskatīt, ka salu 1908. gadā "atklāja" krievu rūpnieks un kuģotājs Ņikifors Begičevs, kurš apceļoja salu pa perimetru un aprakstīja tās pilnu krasta līniju. Salā nav pastāvīgu apdzīvoto vietu, bet tur dolganu briežkopji gana savus ganāmpulkus. Līdz 2000. gadiem salas ziemeļrietumos atradās radionavigācijas stacija, tajā skaitā NAVTEX krasta stacija. Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Lielā Begičeva sala. Полярная станция - остров Большой Бегичев. На развалинах империи. Никогда не были на острове Большой Бегичев? Тогда пойдём посмотрим.