Kommodorinsaaret

Kommodorinsaaret (ven. Командо́рские острова́, Komandorskiye ostrova), vanh. Komendöörinsaaret ja Komandorsaaret, on Venäjälle kuuluva saariryhmä Beringinmeressä Kamtšatkan niemimaasta itään. Saaret ovat Aleuttien saarten jatke, vaikkakin niiden ja lähimmän muun Aleuttien saaren Attun välinen etäisyys on yli 300 kilometriä. Saaret kuuluvat kokonaisuudessaan Aleuttien piiriin. Niiden asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 676lähde?, josta suurin osa on keskittynyt Nikolskojeen Beringinsaarelle. Beringinsaari on saarista suurin; toiseksi suurin on Mednyisaari. Historia Kommodorinsaarten on pitkään esitetty toimineen välietappina Euraasiasta Amerikan mantereelle tapahtuneelle esihistorialliselle muuttoliikkeelle. Tästä ei kuitenkaan ole löydetty arkeologisia todisteita. Saaret löysi ja nimesi Vitus Bering tutkimusmatkallaan vuonna 1741. Ne olivat Georg Wilhelm Stellerin nimeämän stellerinmerilehmän viimeinen varmistettu elinalue ennen niiden kuolemista sukupuuttoon noin vuonna 1768. Venäläinen meriupseeri Mihail Tebenkov laati saarista ensimmäisen kartan vuonna 1840. Venäjä otti saaret hallintaansa 1800-luvun lopulla ja siirsi niille aleuttikansan jäseniä toimimaan metsästäjinä. Yhdysvaltain Smithsonian-instituutti rahoitti useita saarelle järjestettyjä tutkimusretkiä, kuten Leonhard Hess Stejnegerin retki vuonna 1882 ja Aleš Hrdličkan matka 1930-luvulla. Saarten eteläpuolella käytiin maaliskuussa 1943 meritaistelu Japanin keisarillisen laivaston ja Yhdysvaltain laivaston alusten välillä. Luonto Kommodorinsaaret ovat kokonaisuudessaan tundraa, eikä niillä kasva metsää. Saarten kasvusto koostuu köynnöskrasseista ja muista mukuloista kasvavista kasveista. Saarten syrjäisen sijainnin ja pienen väestömäärän vuoksi siellä asuu runsaasti monia lintu- ja merieläinlajeja. Saarilla asuu muun muassa kiirunoita, töyhtölunneja, naaleja ja pohjanmerikarhuja. Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kommodorinsaaret Wikimedia Commonsissa