Ojmjakon

Ojmjakon (rus.: Оймякон, jak.: Өймөкөөн) je selo u Jakutskoj u Rusiji, u dalekoistočnom dijelu Sibira u Ojmjakonskom okrugu. Najhladnije je naseljeno mjesto na Zemlji (najniža izmjerena temperatura -67,7 °S) i nalazi se na lijevoj obali reke Indigirke. Ovdje živi oko 500 stanovnika, koji se pretežno bave stočarstvom i ribolovom. Od glavnog grada Jakutska, Ojmjakon je udaljen oko 1 100 kilometara prema istoku. Najbliža područna cesta je Kolimska autocesta udaljena oko 32 kilometra sjeverozapadno. Najbliža susjedna naselja su Hara-Tumul i Bereg-Jurdja. Podrijetlo naziva Mjesto je dobilo ime po rijeci čiji je naziv došao od riječi kheium iz evenskog jezika, što bi u slobodnom prijevodu značilo nesmrznuta voda, mjesto gdje ribe provode zimu. Prema drugom izvoru, rječnik tunguskog jezika, navodi da evenska riječ heyum znači zaleđeno jezero. Geografija Položaj i reljef Mjesto Ojmjakon nalazi se u istočnom dijelu Sibira na obali rijeke Indigirke. Upravno pripada Jakutskoj. Smješten je na svega tri stupnja od polarnog kruga (66° 33‘ sgš). Predjel se odlikuje zajednicom tundre i tajge, a nadmorska visina mjesta je 741 metar. Mjesto je omeđeno ojmjakonskim planinama (3 003 m) na zapadu i jugozapadu i planinom Tas Kistabit (2 341 m) na sjeveru i sjeveroistoku. Rijeka Indigirka je s istoka usjekla svoju dolinu i ojmjakonsku kotlinu. Zemljište se zaleđuje do dubine od čak 1 500 metara[3]. Kako je Ojmjakon blizu sjevernog pola, duljina dana i noći tijekom godine iznimno varira; tijekom prosinca dan traje tri, a u lipnju 21 sat. Klima Najspecifičnija odlika ovog mjesta je oštra kontinentalna klima koju karakteriziraju ekstremno hladne zime sa srednje toplim ljetima. Vjetar ne puše, a sunčev sjaj je intenzivan. Ojmjakon se smatra najhladnijim stalno naseljenim mjestom na svijetu, a naziva se i „Pol hladnoće“ sjeverne polutke. Najniža do sada izmjerena temperatura je –68 °C u meteorološkoj postaji Tomtor godine 1933. Temperatura od -71,2 °C zabilježena je na spomeniku u Ojmjakonu. Tijekom ljeta temperature mogu dostići 25-30° Celzijevih stupnjeva, pa je godišnja amplituda u ovom mjestu veća od 100°S. Najviša ikada izmjerena temperatura u Ojmjakonu iznosila je 34,6°S u srpnju 2010. godine, dok je najniža temperatura zabilježena 6. veljače 1933. godine i iznosila je -67,7°S. Srednja godišnja temperatura je -15,5°S. Količina padalina je iznimno niska i iznosi svega 212 milimetara godišnje. Vjetar rijetko puše u Ojmjakonu. Prosječna brzina 1,2 m/s, a najčešće se javlja sa zapada i sjeveroistoka. Vlažnost zraka je visoka i prosječna godišnja iznosi 71%. Najviša je u siječnju (75%), a najniža u lipnju (59%). Ukupan broj dana sa snježnim pokrivačem je 213, a najsnježnije razdoblje je od listopada do travnja. Prosječna visina pokrivača u tom razdoblju je 21 cm, a maksimalna izmjerena 51 cm (veljača). Prosječna godišnja oblačnost u Ojmjakonu iznosi 6,5 desetina. Hidrografija Okolina Ojmjakona je bogata izvorima tople vode. Glavni vodeni tok je Indigirka, koja teče s istoka. Izvire na Halkanskim planinama, točnije nastaje od dva manja toka (Tura Urjah i Tarin Jurah). Dugačka je 1 726 kilometara i ulijeva se u Istočnosibirsko more. U razdoblju od listopada do svibnja površina rijeke se zaledi. Pogodna je za ribolov budući da je bogata vrstama poput repuške, čira, muksune, zatim omulja i dr. Jugoistočno od sela nalaze se i dva veća jezera, Boljšoj i Mendereljah. Živi svijet Predjel je prekriven tipičnim predstavnicima tundre (patuljaste vrste drveća) i tajge (četinari poput smreke, jele, ariša i dr.). Na području Ojmjakona živi posebna vrsta konja koji su slični ponijima po visini, a odlikuju se iznimno dugom dlakom koja ih štiti od hladnoće tijekom zime. Vode su bogate ribom, a u šumama žive sobovi. Historija Među prvim istraživačima koji su posjetili ovaj dio Sibira bili su Semjon Dežnjev i Mihail Straduhin u 17. i Gavril Saričev u 18. stoljeću. Matvej Matvejevič Gedenštrom (1780.–1845.), estonski istraživač, spomenuo je naselje Ojmjakon u svom putopisu k Novosibirskim otocima, iz prve polovine 19. stoljeća. Tijekom 1920-ih i 1930-ih godina Ojmjakon je bilo tipično povremeno naselje, gdje su svoje utočište tražili stočari i lovci na sobove. Sovjetska vlast, u želji nomadima osigurati normalne uvjete za život i stalan boravak, izgradila je trajno naselje. Tijekom Drugog svjetskog rata u blizini sela izgrađena je pista za slijetanje zrakoplova na liniji Aljaska-Sibir, koja je uspostavljena na osnovu Zakona o zajmu i najmu (program opskrbe saveznika za vrijeme rata od strane SAD-a). Ojmjakonski okrug je formiran 1931. godine, a 1954. upravno središte postalo je mjesto Ust-Nera. Danas je Ojmjakon stalno naseljeno selo. Stanovništvo Prema procjeni iz 2012. godine u Ojmjakonu živi 512 stanovnika, dok je po podacima popisa iz 2010. bilo 462 stanovnika (230 muškaraca i 232 žene). Prema nacionalnom sastavu iz 2002. najbrojniji su Jakuti, a zatim slijede Rusi. Službeni jezici su ruski i jakutski. Stanovništvo se pretežno bavi stočarstvom, lovom i ribolovom. Zbog iznimno niskih temperatura uzgajanje žitarica, i gajenje voća ili povrća nije moguće, a u prehrani su, shodno tome zastupljeni divlji plodovi mjesnih biljnih vrsta. Među mjesnim poslasticama izdvajaju se mliječni proizvodi „hajak“ i „kjorčeh“, koji su slični maslacu i sladoledu, kao i najpoznatije ojmjakonsko jelo „stroganina“ (ostrugana svježe zaleđena riba). Zahvaljujući čistom zraku, zdravoj prehrani i čistoj vodi, stanovnici Ojmjakona su poznati po dugovječnosti. Upravnica sela je Rozalija Petrovna Kondakova. Gospodarstvo Stanovništvo Ojmjakona se najvećim dijelom bavi stočarstvom, točnije gajenjem sobova i divljih konja. Osim toga zastupljen je i ribolov na rijeci Indigirki. Okolina mjesta bogata je nalazištima i rudnicima zlata koji se koriste. Uslijed niskih temperatura u Ojmjakonu nema mobilne telefonije i signala. Turizam je razvijen na osnovi klimatske specifičnosti (najniže temperature), što je razlog dolaska turista. Tijekom 2012. godine Ojmjakon je posjetilo 57 turista od čega najviše iz Njemačke i Engleske. Svaki posjetitelj u okviru organizirane ture dobiva „certifikat za boravak na Polu hladnoće“. Infrastruktura Ojmjakon je malo mjesto povezano mjesnim cestama sa susjednim naseljima: Hara-Tumul i Terjut na sjeverozapadu, Očjugej na jugu i Tomtor i Bereg-Jurdja na jugoistoku. U selu se nalaze škole i vrtić, zatim dom kulture i športski centar. U istočnom dijelu se nalazi mjesna mljekara i pilana. Južno od sela Tomtor nalazi se zračna luka Ojmjakon (ICAO kod – UEMJ), koja je izgrađena tijekom Drugog svjetskog rata, a zatvorena je 1970-ih godina. Ima jednu zemljanu pistu duljine 1,9 kilometara. Općinska zgrada se nalazi u središtu Ojmjakona. Ojmjakon u medijima Ojmjakon se spominje i pojavljuje u brojnim televizijskim serijama i emisijama: u epizodi „The Winter's Tale“ dokumentarne serije Savage Skies iz 1996. godine meteorolog Al Rocker posjetio je Sibir i Ojmjakon u prvoj epizodi druge sezone (epiz. Sibir) dokumentarne serije „Najopasniji putevi na svijetu“ Eddie Birn i Andy Parsons putuju kroz Sibir oksfordski geograf Nick Middleton u svojoj televizijskoj seriji „Going to Extremes“ posjetio je selo i predstavio kako mještani žive i preživljavaju ekstremne hladnoće kamerman Geoff Mackley sminio je epizodu televizijske serije „Dangerman“ (za Discovery Channel), u kojoj je proveo noć u šatoru i vodio bika do izvora po vodu u epizodi „Hot and Cold“ BBC-jeve serije Ekstremni svijet prikazan je Ojmjakon kao najhladnije stalno naseljeno mjesto na svijetu u epizodi „Chilling Out“ australske TV serije 60 minuta voditelj Liam Bartlett predstavlja način života u Ojmjakonu u epizodi „Russia: The Bull of Winter“ putopisne TV serije Departures, putnici Scott Wilson i Justin Lukach posjetili su selo, jahali sobove i do Pola hladnoće Značajne osobe Za povijest Ojmjakona važan je Nikolaj Josipovič Krivošapkin (1832.–1926.), trgovac, humanist i filantrop. Rodio se u Tarin-Jurjahskom okrugu (danas Ojmjakonski) 1832. godine. Tijekom života i školovanja stekao je bogatstvo koje je uložio u svoj rodni kraj. Nikolaj je dao izgraditi dvije crkve, dom kulture, osnovnu školu i knjižnicu u Ojmjakonu i okolini. Umro je 1926. u 95. godini života. Izvori