Tupolev Tu-22M

Tupolev Tu-22M (NATO koodnimega Backfire) on Nõukogude Liidus ehitatud kahemootoriline, lennus muudetava tiivanoolsusega, ülehelikiiruseline pommituslennuk, mida kasutavad Venemaa õhujõud. Londonis asuva Rahvusvahelise Strateegiliste Uuringute Instituudi 2024. aasta sõjalise tasakaalu aruande kohaselt on Venemaa õhujõududel 57 uusima modifikatsiooniga Tu-22M3 lennukit. Lennuki tootmine Tu-22M lennuk (0–seeria) ehitati 10. aprillil 1969, esimene lend toimus 30. augustil 1969. Tu-22M ei ole arendatud pommitajast Tu-22, vaid tegemist on eraldi projekteeritud lennumasinaga. 28. juulil 1971 toimus lennuki esimese modifikatsiooni Tu-22M1 katselend. Lennuk on tootmises olnud kahes peamises modifikatsioonis: Tu-22M2 – toodeti aastatel 1972–1984 ja eemaldati kasutusest 1990. aastate keskel. Tu-22M3 – toodetud aastatel 1978–1993, praegu kasutusel (2024). 1984. aastal lõpetati Tu-22M2 tootmine, tootmisse jäi vaid Tu-22M3. Tu-22M2 lennukeid 5. kuni 58. seeriani ehitati kuni 1983. aasta lõpuni. Igas seerias oli reeglina 5 lennukit. 1984. aasta neljandas kvartalis ehitati juba 11 Tu-22M3 lennukit. 1983. aastal alustati modifikatsiooni Tu-22M4 arendamist, kuid see lõpetati 1991. aasta novembris. Nõukogude Liidu lagunemise ajal jäi Sõltumatute Riikide Ühenduse kasutusse 370 Tu-22M tüüpi lennukit. Viimased kolm valminud lennukit Tu-22M3 tarniti Venemaa relvajõududele 1993. aastal. 2018. aasta detsembris tegi esimese lennu selle pommituslennuki viimane moderniseeritud modifikatsioon Tu-22M3M, millel on võrreldes varasemate modifikatsioonidega suurem tegevusraadius ning paremad lahingulised võimed. Toodetud lennukite täpse arvu, nende seeriate ja tootmismahtude kindlaksmääramine on olnud rahvusvahelisel tasemel problemaatiline, kuna Tu-22M pommituslennukiga seonduvat varjati külma sõja ajal, see oli NSV Liidu üks salajasemaid lennundusprojekte. Oletatakse, et märkimisväärne hulk selle lennuki kohta väljastatud teavet ei vastanud tegelikkusele. Tu-22M relvastus 2 x 23 GŠ-23 23 mm paarisautomaatkahurit sabas (suurendatud tulekiirus kuni 4000 lasku minutis). Lennuki pommišahti saab paigutada rakette, pomme (ka tuumalaengutega) ja miine. Kahele tiivaalusele püloonile on võimalik kinnitada ka H-22 rakette. Lennuki relvalasti suurim kogukaal on 24 000 kg. Ühe raketi arvestuslik lahingukaal on 5,9 tonni, kahe raketi puhul 11,8 tonni, kolme raketi puhul 17,7 tonni. Lennuki lahingülesanded raketirünnakute teostamine kolme H-22 tüüpi tiibraketiga, lennukõrgustel vahemikus 1000 m kuni saavutatava lennulaeni radari poolt nähtavate ja nähtamatute sihtmärkide vastu, rünnakukaugusega kuni 300 km. sihtmärkide pommitamine vabalt langeva juhitamatu laskemoonaga kõrguselt 200 m kuni lennulae kõrguseni. optilise, termo-, radari-, kiirgus- ja muud tüüpi luure teostamine (Tu-22MR). Lennuki eksport Teadaolevalt pole Tu-22M/1/2/3/MR tüüpi lennukeid välismaale tarnitud. Venemaa administratsioon on 1992. aastast otsinud võimalust müüa lennuki Tu-22M3 ekspordiversiooni välisriikidesse (potentsiaalsete ostjatena nimetatud selliseid riike nagu Iraan, India ja Hiina), kuid poliitilistel põhjustel pole lepinguid siiani sõlmitud. Erinevalt Tu-22 pommitajast ei ole eksporditud Tu-22M-i Lähis-Itta riikidesse. 1999. aastal sõlmis India väidetavalt rendilepingu nelja Tu-22M lennuki kasutamiseks mereluure eesmärgil, alates 2001. aastast. 2004. aasta detsembris teatas Venemaa kaitseminister Sergei Ivanov, et on saavutatud kokkulepe mõlemale poolele vastuvõetava lahenduse osas Tu-22M tarnimiseks Indiasse. 2023. aasta seisuga ei olnud lennuki India õhujõududes kasutamise kohta mingeid tõendeid. 2013. aasta alguses levitati Internetis teateid 25 pommitaja Tu-22M3 müügist Hiinasse ning tehaseseadmete müüki nende edasiseks tootmiseks kohapeal. Kasutajad Venemaa – 55 Tu-22M3 ja 1 Tu-22MR (pole töökorras) lennukit seisuga veebruar 2025. Ukraina luure hinnangul oli 2023. aasta sügisel neist töökorras 27 lennukit. Endised kasutajad Ukraina – Ukrainale jäi Nõukogude Liidust päranduseks 60 Tu-22M lennukit (17 Tu-22M2 ja 43 Tu-22M3), nende lennukite H-22 (vene keeles X-22) tiibraketid lammutati USA juhitud Cooperative Threat Reduction programmi raames. Viimased lennukitest lammutati 2006. aasta jaanuaris. Kaotused ja õnnetused Gruusia sõja ajal 10. augustil 2008 tulistati teiste Venemaa lennukite seas õhutõrjerakettiga alla ka üks pommitaja Tu-22M3. 22. jaanuaril 2019 kukkus Tu-22M3 pärast treeninglendu alla, kui üritas teha maandumist Venemaa Murmanski piirkonnas Olenegorski lennubaasis. Õnnetuses hukkus neljast meeskonnaliikmest kolm. 23. märtsil 2021 aktiviseerus Kirovi oblasti Šaikovka lennuväebaasis ootamatult Tu-22M3 katapulteerumissüsteem, kui lennuk oli veel maa peal. Intsidendi tagajärjel hukkus kolm meeskonnaliiget. 7. oktoobril 2022 viidi Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse Ukraina relvajõudude poolt läbi droonirünnak Šaikovka lennuväebaasile, mille tagajärjel said tõsiselt kannatada kaks pommitajat Tu-22M. 19. augustil 2023 hävitas Ukraina relvajõudude droon lennuki Tu-22M3 Novgorodi oblasti lennuväebaasis. 19. aprillil 2024 kukkus Stavropoli territooriumil alla üks Tu-22M3, mis naasis pärast Ukraina territooriumi ründamist lennuväljale, kui teda tabas modifitseeritud rakett S-200. 15. augustil 2024 kukkus Venemaal Irkutski oblastis treeninglendu sooritades alla Tu-22M3. Õnnetuse esialgne põhjus oli tehniline rike. Meeskond katapulteerus enne nende lennuki allakukkumist. Hiljem teatati, et piloot hukkus. 2. aprillil 2025 kukkus Irkutski oblastis alla Tu-22M3. Põhjuseks oli tehniline rike. Meeskond katapulteerus, aga üks piloot hukkus. Viited Välislingid Vene pommitaja sundis NATO hävitajad õhku tõusma. err.ee,17.02.2012. Ukraina hävitas väidetavalt droonirünnakus Vene pommitaja Tu-22M3. maailm.postimees.ee, 22. august 2023.