Antonov An-12

Antonov An-12 (NATO koodnimega Cub) oli Nõukogude Liidus Antonovi konstrueerimisbüroos loodud nelja turbopropellermootoriga sõjaväe transpordilennuk, mida aastatel 1959–1973 ehitati kokku 1248. An-12 esmalend toimus 16. detsembril 1957. AN-12 konstruktsioon An-12 on täis-metallkonstuktsiooniga vabaltkandva ülatiivaga. Lennuki kere tagumine osa lõpeb rambiga, sõjaväeveeremite peale/mahalaadimise lihtsustamiseks. Lastiruumi (kõrgus 2,6 m, laius 3,5 m) põrand on tugev teras-titaankonstruktsioon. An-12 hinnati vastupidavuse ja tugevuse pärast paljudel kasutusaladel. Relvastus: lennuki ahtris, kohe kõrge kiilu taga, asub eraldi hermeetiline kabiin kaheraudse (2 × 23 mm) automaatkahuriga ja 225 mürsu varuga. Meeskond: 6 lennuväelast, vajadusel survestatv lastiruum oli arvestatud kuni 100 langevarjurile. Nõukogude-Afganistani sõjas kasutati lennukit AN-12 lahingute sidepidamis-elektroonilisel juhtimisel, mistõttu tulistati hulk sellise varustusega lennukeid alla. Lisaks kasutati just An-12 'Lasti 200' transpordiks - ehk sõjas langenute tagasitoomiseks Nõukogude Liitu, seetõttu sai lennuk sõjaväringkondades hüüdnime "Must Tulp" (Tšjornõi Tulp). Tehnilised andmed Tühikaal: 28 tonni Suurim lennukaal: 61 tonni Kasulik last: 20 tonni Ökonoomne kiirus: 550 km/h Suurim kiirus: 780 km/h Mootorid: 4 × 2942 kW (4000 hp), Ivtšenko AI-20M Propellerid: muutuvsammuga, neljalabalised, metall Kütusepaagid mahutasid 18 000 liitrit petrooleumi