Iljušin Il-76

Iljušin Il-76 (pagal NATO kodifikaciją: Candid) – XX a. septintojo dešimtmečio pabaigoje – aštuntojo pradžioje Sovietų Sąjungoje, Iljušino konstruktorių biure sukurtas sunkusis karinis transportinis orlaivis, pirmasis SSRS sukurtas karinis transporto lėktuvas su turboreaktyviniais varikliais. Teigiama, kad orlaivis yra sukurtas 1963 m. JAV sukurto reaktyvinio transporto lėktuvo Lockheed C-141 Starlifter, taip pat Didžiojoje Britanijoje sukurto turbosraigtinio transportinio lėktuvo „Short Belfast“ pagrindu. Orlaivis serijiniu būdu nuo 1973 m. buvo gaminamas Taškento aviacijos gamykloje (Uzbekijos SSR, nuo 1991 m. – Uzbekistanas), 2010 m. orlaivio gamyba buvo oficialiai perkelta į Aviastar-SP gamyklą (Uljanovskas, Rusija). Aprašymas Il-76 yra skirtas įvairios paskirties įrangos ir krovinių gabenimui. Lėktuvas, priklausomai nuo modifikacijos, gali gabenti iki 28–60 tonų svorio krovinius 3600–4200 km atstumu. Jo kreiserinis greitis – 770–800 km/h. Orlaivis yra; pritaikytas darbui iš aerodromų tiek su betonine, tiek su grunto danga, kurių stiprumo charakteristikos ne mažesnės kaip 0,6 MPa. Jis gali leistis ir į ledo aerodromus, pvz. Antarktidoje. Kilimui reikalingo tako ilgis – 1500–2000 m, o tūpimui – 930–1000 m. Kūrimas ir gamyba 1966 m. birželio 28 d. SSRS aviacijos pramonės ministerija pavedė S. V. Ilušino projektavimo biurui parengti karinio transportinio lėktuvo, varomo keturiais turboreaktyviniais varikliais, projektą. Lėktuvas turėjo turėti galimybę desantuoti karius, karinę techniką ir karinius krovinius. Jau 1967 metų vasario 25 dieną S. Iljušinas patvirtino parengtą Il-76 techninį pasiūlymą. 1967 m. lapkričio 27 d. TSRS Ministrų Taryba priėmė nutarimą pradėti Il-76 kūrimo darbus. Orlaivio kūrimo darbai buvo atlikti vadovaujant generalinio konstruktoriaus pavaduotojui G. Novožilovui. Preliminarus orlaivio projekto kūrimas buvo atliktas vadovaujant D. V. Lešneriui. 1969 m. gegužės 12 d. – gegužės 31 d. natūralaus dydžio orlaivio modelyje buvo tikrinama įrangos, keleivių ir krovinių komponuotė. Krovinių skyriaus matmenų parinkimas buvo sunki užduotis dėl didelės numatomų gabenti krovinių ir įrangos įvairovės. Lėktuvo kūrimą dar labiau apsunkino užduotis užtikrinti orlaivio eksploatavimą riboto dydžio gruntiniuose aerodromuose. Maketų komisijos darbo rezultatas buvo patvirtintas 1969 metų lapkričio 20 dieną vyriausiojo karinių oro pajėgų vado P. Kutachovo įsakymu. Toks spartus pirmojo savo tipo (reaktyvinio transportinio) orlaivio kūrimas konstruktorių biure, kuris iki tol nebuvo sukūręs tokių orlaivių, pritaikant visiškai naujus variklius, aiškintinas ir tuo kad tiek varikliai, tiek pats orlaivis buvo kuriami ne nuo „švaraus lapo“, o naudojant jau turimus brėžinius. Manoma, kad Il-76 prototipu tapo 1963 m. JAV pasirodęs sunkusis transportinis lėktuvas Lockheed C-141, kurio dalis sovietai gavo po tokio orlaivio (Nr. 65-9407) avarijos 1967 m. kovo 23 d. Da Nange (Vietnamas). Kitu prototipu tapo britų gamybos krovininis turbosraigtinis „Short Belfast“, kuriam karinių užsakymų nebuvo pateikta. Lyginant su C-141, Il-76 turi kiek platesnį, tačiau trumpesnį fiuzeliažą, mažesnio mojo sparnus. Kai kurie jo elementai – pavyzdžiui, ekspolatacijai iš gruntinių aerodromų pritaikyta važiuoklė buvo „pasiskolinti“ iš kito amerikietiško orlaivio – „Fairchild C-123 Provider“ ir „Short Belfast“ bei sustiprinti. Krovinių rampa – perimta iš Short Belfast. Variklis – 1961 m. virš SSRS numušto JAV žvalgybinio lėktuvo „Lockheed U-2“ variklio „General Electric F118-101“ kopija D-30. Iljušino konstruktorių biuro inžinieriai sukūrė didžiulę įstikrintą lėktuvo nosį, kuri užtikrina puikų vaizdą iš šturmano kabinos ir kuri padėjo kompensuoti navigacinės įrangos netobulumus. Pirmasis lėktuvo prototipas buvo pastatytas Maskvoje, mašinų gamybos gamykloje „Strela“ . Lėktuvas pirmą kartą pakilo 1971 m. kovo 25 d. iš Maskvos centrinio aerodromo ir nusileido Maskvos Ramenskoje aerodrome. Pilotas – Sovietų Sąjungos didvyris E. Kuznecovas. Lėktuvo bandymai vyko Krečevicos garnizone (netoli Didžiojo Novgorodo) ir 3-iojoje gvardijos Smolensko ordino Suvorovo ir Kutuzovo karinėje transporto aviacijos divizijoje. 1971 m. gegužę lėktuvas pirmą kartą buvo pristatytas tarptautinei publikai Paryžiaus (Le Buržė) aviacijos parodoje. Pirmą kartą Il-76 SSRS piliečiai galėjo pamatyti 1971 m. rugsėjo 20 d. įvykusioje televizijos filmo „Paskutinis albatroso skrydis“, premjeroje, paskutinės serijos pabaigoje. Pirmasis serijinis lėktuvas pirmą kartą pakilo 1973 m. gegužės 5 d. iš V. Čkalovo vardo Taškento aviacijos gamybinio susivienijimo aerodromo. Pilotas bandytojas – A. Tiuriuminas. Didžiausios gamybos apimtys siekė 65 orlaivius per metus. Apie 100 šio modelio orlaivių buvo eksportuoti už SSRS ribų. 2024 m. pradžioje buvo eksploatuojami 393 įvairių modifikacijų šio modelio orlaiviai. Modernizacija Devintojo dešimtmečio pabaigoje, vadovaujant vyriausiajam konstruktoriui R. Papkovskiui, buvo pradėta kurti nauja lėktuvo modifikacija – Il-76MF/TF. 1995 m. rugpjūčio 1 d. piloto bandytojo A. N. Knyšovo vadovaujama įgula atliko pirmąjį skrydį eksperimentiniu Il-76MF. Atliekant modernizavimo darbus, orlaivio fiuzeliažas prailgintas dviem 3,3 m ilgio žiedais - po vieną prieš ir už sparnų. Dėl to nuo 326 iki 400 m³ padidėjo krovinių skyriaus tūris. Sumontuoti nauji varikliai „PS-90A-76“. Lyginant su anksčiau naudotais varikliais „D-30KP“ padidėjo trauka, 12-15% sumažėjo kuro suvartojimas, 15-20% išaugo skrydžio nuotolis, o triukšmo ir kenksmingų emisijų lygis tapo atitinkančiu ICAO standartus. Į modernizuotą IL-76 montuojama nauja avionika, tačiau įgulos narių skaičius liko nepakitęs. Konstrukcija Il-76 – sunkiesiems kariniams transporto orlaiviams tradicinės – aukštasparnio konstrukcijos orlaivis su strėliškais sparnais (strėliškumas – 25°) ir „T“ formos uodega. Sparnai – stipriai mechanizuoti, su penkių sekcijų priešsparniais, dvejais trijų plyšių užsparniais, eleronais, trijų sekcijų interceptoriais (oro stabdžiais). Lėktuvo fiuzeliažas – apvalaus skerspjūvio, padalintas į keletą hermetizuojamų sekcijų: F-1 – dviejų aukštų įgulos kabina (priekinės fiuzeliažo dalies viršuje), viršuje – du pilotai, borto inžinierius ir radijo operatorius, apačioje – šturmanas. Už kabinos – techninis skyrius su įranga ir atlenkiama sėdynė krovinio įrangos operatoriui bei įgulos poilsio zonoms; F-2 – krovininė kabina, kurios ilgis – šeši standartinių aviacijos konteineriai ir vieta reikalingai įrangai, įskaitant dviejų pakrovimo gervių lizdus priekinėje kabinos dalyje, transporto įrangos operatoriaus darbo vietą ir pakankamo pločio praėjimą; F-3 – šaulio kabina su suporuotų aviacinių patrankų „GSh-23 L“ įranga (piloto ir šturmano kabinos nėra hermetiškai atskirtos, galinė šaulio kabina įrengtos tik karinėse versijose). Įprastą karinio transporto lėktuvo Il-76 įgulą sudaro 7 žmonės: Orlaivio vadas Orlaivio vado padėjėjas Šturmanas Borto inžinierius Orlaivio įrangos technikas Vyresnysis oro radijo operatorius – elektroninių kovo priemonių operatorius Vyresnysis oro šaulys Orlaivio jėgainė – keturi turboreaktyviniai varikliai, montuojami ant pilonų po sparnu. Į pirmųjų serijų orlaivius montuoti varikliai D-30KP-1, kurių trauka siekė iki 11 000 kg. Vėliau – D-30KP-2, išsvystydavusius 12 000 trauką. Šie varikliai leidžia orlaiviui skristi 260–850 km/h greičiu. Tokia trauka pasirodė mažoka modifikacijai su radaro antena „Beriev A-50“, dėl ko radaro įrangą toks orlaivis įjungia tik pakilęs virš 3300 m. Naujausiose modifikacijose varikliai D-30KP varikliai pakeisti modernizuota versija PS-90A-76, išvystančia 14 500 kg kilimo režimu. Varikliai komplektuojami su reverso sklendėmis, kas leidžia variklio trauką naudoti kaip papildomą stabdymo priemonę. Pagalbinis generatorius „TA-6A“ yra montuojamas priekinėje kairiojo važiuoklės gaubto dalyje. Važiuoklė – penkių atramų, kelių ratų, įtraukiama. Nosies atrama turi 4 bekamerinius ratus, kurių slėgis reguliuojamas nuo 5,5+0,5 kg/cm² gruntui ir 7,5+0,5 kg/cm² betonui. Jis vairu sukiojamas ±48 laipsnių kampu, o pedalais – ±7 laipsnių kampu (kilimo ir tūpimo metu). Įtraukiant ratai stabdomi. Pagrindinę važiuoklę sudaro priekiniai ir galiniai statramsčiai, ant kurių tvirtinami keturi stelažai. Kiekviename jų montuojami 4 ratai su kameromis, kurių slėgis reguliuojamas nuo 4,5+0,5 kg/cm² gruntui ir 7+0,5 kg/cm² betonui. Lėktuvą galima apsukti ant 40 m pločio juostos. Ginkluotė Į karines Il-76 modifikacijs montuojama gynybinė sistema „9-A-503“. Ją sudaro galinis įrenginys su dviem kulkosvaidžiais GSh-23, valdomais iš ginklininko darbo vietos. Taikymui naudojama tiek optinio stebėjimo stotis, tiek radaro taikiklis „Kripton“. Kai kurių serijų orlaiviuose buvo montuojamos aktyvaus trukdymo stotys „Siren'“ ir šiluminių gaudyklių įrenginiai galiniuose važiuoklės gaubtų skyriuose. Pasyviam trukdymui skirti 4 gaudyklių išmetimo automatai „APP-50R“ (po du automatus pagrindinių važiuoklės skyrių apatinių gaubtų užpakalinėse dalyse už durų ir du automatai fiuzeliažo gale); bendras dipolinių atšvaitų ir infraraudonųjų gaudyklių užtaisų skaičius – 384 vnt. Vėlesniuose modeliuose montuoti du gaudyklių automatai su 384 užtaisais, taip pat, fotografinės įrangos skyriuje – penki automatiniai atšvaitų išmetimo automatai „ASO-2I-E7r“ su 320 užtaisų. Lėktuvas gali būti ginkluotas įvairiomis iki 500 kg kalibro laisvai krintančiomis bombomis arba radijo švyturiais. Jie montuojami ant 4 išorinių laikiklių UBD-3DA. Bombardavimas gali būti vykdomas tiek automatiškai naudojant sistemą „Kupol“, tiek ir NKBP -7. Modifikacijos Il-76MD-90A / Il-476 Il-76MD-90A (Izdeliye-476) – gili Il-76 lėktuvo modernizacija. Orlaivis kurtas tarpregioniniam karių, sunkios stambios įrangos ir krovinių gabenimui, taip pat personalo, įrangos ir krovinių nuleidimui parašiutu. Lėktuvu gali būti gabenama visa Rusijos oro desantininkų naudojama ginkluotė ir karinė technika. Taip pat orlaivis pritaikomas sužeistųjų evakuacijai ir gaisrų gesinimui. Gaminamas Uljanovsko aviacijos gamykloje „Aviastar-SP“, kuri yra Rusijos valstybinio aviacijos koncerno (rus. OAK) dalis. Šis lėktuvas kartais vadinamas Il-476,, tačiau oficialus jos pavadinimas yra Il-76MD-90A. Pirmasis egzempliorius buvo surinktas 2011 m. gruodžio mėn., pirmasis skrydis įvyko 2012 m. rugsėjo 22 d. Gamykliniai bandymai – 19 skrydžių buvo vykdomi nuo 2013 m. kovo 18 d. iki gegužės mėn. 2013 metų liepą vyko valstybiniai bandymai.Į Il-76MD-90A montuojamas naujos konstrukcijos sparnas, nauji varikliai PS-90A-76 (po 14,5 t. traukos), sustiprinta važiuoklė, patobulintos elektroninės ir navigacinės sistemos, gynybos kompleksas, apsaugantis nuo priešlėktuvinių raketų, infraraudonųjų, ultravioletinių, lazerio diapazono, taip pat radaro trukdžių sistemos. 2012 m. spalio 5 d., „Aviastar“ ir Rusijos Federacijos gynybos ministerija pasirašė sutartį dėl 39 vienetų gamybos iki 2020 m. Vieneto kaina siekė apie 3,5 milijardo rublių (apie 11 mln. JAV dolerių). Pirmasis serijinės gamybos lėktuvo skrydis įvyko 2014 m. spalio 3 d. 2019 m. balandžio 2 d. Rusijos gynybos ministerijai buvo perduotas pirmasis serijinis Il-76MD-90A (gamyklinis Nr. 0109). 2019 m. balandžio 9 d. duomenimis, buvo surinkti 3 serijiniai lėktuvai. 2020 metais Uljanovske buvo pagaminti 3 vnt. Il-76MD-90A. Operatoriai Įvairių modifikacijų Il-76 Rusijoje, Ukrainoje, Kazachstane ir Uzbekistane naudojami kaip pagrindiniai karinės transporto aviacijos orlaiviai. Jis taip pat eksploatuojamas Alžyro, Indijos, Jordanijos, Irano, Irako, Kinijos, Libijos, Šiaurės Korėjos ir Sirijos karinėse oro pajėgose. Il-76 buvo aktyviai eksploatuojami Afganistano kare, kur pasirodė kaip labai patikimi orlaiviai. Karo veiksmų metu buvo sunaikinti tik du tokie orlaiviai. Sirijos pilietinio karo metu ir Rusijos-Ukrainos karo metu šiuos orlaivius plačiai naudojo visos kariajančios pusės Il-76 plačiai naudojami ir civilinių operatorių. Orlaivis nesunkiai pertvarkomas į priešgaisrinį lėktuvą ir naudojamas gaisrų gesinimo misijose. Kariniai Alžyras Alžyro karinės oro pajėgos – 3 Il-76MD, 8 Il-76TD ir 6 Il-78 tankeriai (2016 m.) Angola Angolos karinės oro pajėgos – 4 Il-76TD 2016 m. Armėnija Armėnijos karinės oro pajėgos – 2 Il-76 2016 m. Azerbaidžanas Azerbaidžano karinės oro pajėgos – 4 Il-76 2016 m. Baltarusija Baltarusijos karinės oro pajėgos – 2 Il-76 ir dar 9 Il-76 civilinė versija, skirta kariniam naudojimui, nuo 2016 m. Indija Indijos karinės oro pajėgos – 24 Il-76MD, 6 Il-78 ir 3 Il-76TD su Izraelio Phalcon radaru 2016 m. Jordanija Jordanijos karinės oro pajėgos – 2 Il-76MF 2016 m. Iranas Irano karinės oro pajėgos – 12 Il-76, 2016 m. [58] Islamo revoliucinės gvardijos oro pajėgų korpusas – 2 Il-76 Irakas Irako karinės pajėgos – eksploatavo il-76, tačiau XXI a. trečiajame dešimtmetyje jų nenaudojo. Jemenas Jemeno karinės oro pajėgos – daug Il-76, 2016 m. Kinija Kinijos karinės oro pajėgos – daugiau nei 16 Il-76MD ir Il-76TD, 1 Il-78 2016 m. Kongo Respublika Kongo Respublikos karinės oro pajėgos (vyriausybinis aviacijos būrys) – 1 Il-76TD (2021 m.) Libija Libijos karinės oro pajėgos – 4 Il-76M Šiaurės Korėja Šiaurės Korėjos karinės oro pajėgos – keletas Il-76 (2016 m.) Rusija Rusijos aviacijos ir kosmoso pajėgos – 94 Il-76MD, 3 Il-76MD-M, 15 Il-76MD-PS90A, 5 Il-78, 10 Il-78M nuo 2024 m. Rusijos Federacijos FSB pasienio tarnyba – keletas IL-76 2016 m. Rusijos nacionalinė gvardija – 9 Il-76 2016 m. Sudanas Sudano karinės oro pajėgos – 1 Il-76 (2016 m.) Sirija Sirijos karinės oro pajėgos — 3 Il-76 (2016 m.) Ukraina Ukrainos karinės oro pajėgos – 5 Il-76MD (2021 m.) Civiliniai Jungtinės Tautos JT humanitarinės oro tarnybos skraidė orlaivius nuo dešimtojo dešimtmečio vidurio iki šių dienų. Dauguma jų priklauso oro linijų bendrovei „Aeroflot“ arba Rusijos oro pajėgoms. Angola Gira Globo – 1 Il-76 Armėnija Dvin Airlines – Il-76TD Terevan-Avia – 1 Il-76 Azerbaidžanas Azal Avia Cargo – 1 Il-76TD Azerbaijan Airlines – 1 Il-76M „Silk Way Airlines“ – 9, įskaitant 1 Il-76MD, 7 Il-76TD ir 1 Il-76TD-90 Baltarusija Belavia – Il-76 (iki 1999 m.) „TransAVIAexport Airlines“ – 1, įskaitant 5 Il-76MD ir 18 Il-76TD Gomelavija – 5 Il-76TD Burkina Fasas „Faso Airways“ – 1 Il-76TD Kambodža „Imtrec Aviation“ eksploatuoja Laose registruotus Il-76 Kinija „China United Airlines“ – naudojo „Il-76“. Kuba Cubana de Aviación – 1 Il-76MD Kongo Demokratinė Respublika Air Congo – Il-76 Pusiaujo Gvinėja Ecuatorial Cargo – 1 Il-76TD . Express International Cargo Iranas „Atlas Air“ – mažiausiai 8 Il-76TD „Chabahar Air“ – mažiausiai 2 Il-76TD „Mahan Air“ – Il-76. „Payam Air“ – 2 Il-76TD Pouya Air Qeshm Air – 2 Il-76TD. Safiran Airlines – buvęs operatorius Irakas „Iraqi Airways“ – 1 Il-76 Jemenas Yemenia – 2 IL-76TD Jungtinės Amerikos Valstijos North American Tactical Aviation, Inc – buvęs operatorius Tactical Air Defense Services, Inc „Air Support Systems, LLC“ gaisrams gesinti naudoja Il-76/78 Jungtiniai Arabų Emyratai Gulf Aviation Technology and Services – keli Il-76 užsakomieji ir nuomojami Phoenix Aviation – 2 Il-76TD Kazachstanas Kazachstano vyriausybė – 1 Il-76 „Air Almaty“ – lizingu Il-76TD „Air Kazakhstan“ – eksploatavo Il-76 iki jos veiklos nutraukimo 2004 m GST Aero – 1 Il-76T Kazakhstan Airlines – eksploatavo Il-76TD iki jos veiklos nutraukimo 1997 m Sayakhat Airlines – buvęs operatorius Kirgizija „Botir Avia“ – 3 orlaiviai: 1 Il-76MD ir 2 Il-76TD „Kyrgyzstan Airlines“ – 1 Il-76TD „Reem Air“. Laosas Kambodžos „Imtrec aviation“ registruoti Il-76TD Latvija Inversija – 3 lėktuvai: 2 Il-76T ir 1 Il-76TD Libija Jamahiria Air Transport – Il-76M, Il-76TD, Il-78 Libyan Air Cargo, Libyan Arab Airlines krovinių padalinys – 21 orlaivis, įskaitant 1 Il-76M ir 15 Il-76TD Malis Transafrica Airlines Moldova Aerocom – eksploatavo Il-76MD ir Il-76T bent iki 2005 m. sausio mėn. Oro linijų transportas – keli Il-76, 3 orlaiviai sudužo 2004 ir 2005 m. Jet Line International Tiramavija Šiaurės Korėja „Air Koryo“. CAAK Rusija Nepaprastųjų situacijų ministerija – Il-76ТD Abakan Avia — 3 Il-76TD Аeroflot – daug lėktuvų, dauguma kurių iš tiesų priklausė karinėms oro pajėgoms. XXI a. nei vieno Il-76 ši aviakompanija neeksploatavo. Air STAN — Il-76TD Airlines 400 — 2 Il-76TD. Airstars Airways — 4 Il-76TD ALAK – Il-76 iki bankroto 1999 m. Alrosa-Avia — 4 Il-76TD Aram Air Атлант-Союз — 6, iš jų 2 Il-76MD ir 4 Il-76TD ATRAN Cargo Airlines — 5, iš jų 3 Il-76T ir 2 Il-76TD. Anksčiau – dar vienas Il-76M. Atruvera Aviation — 3: 1 Il-76MD и 2 Il-76TD Aviacon Zitotrans — 5, iš jų 4 Il-76TD Aviaenergo — buvęs operatorius Aviast — 4: 1 Il-76MD и 3 Il-76TD Continental Airways — buvęs operatorius Dacono Air — buvęs operatorius Dobrolet Airlines — 3 Il-76TD Домодедовские авиалинии — buvęs operatorius East Line Ilavia Airline — 6: 2 Il-76MD ir 4 Il-76TD Крас-эир — buvęs operatorius Krylo Airlines – 2 Il-76TD iki 2005 m Magadan Avia Leasing Moscow Airways – Il-76TD, XX a. dešimtame dešimtmetyje Novosibirsk Air Enterprise — buvęs operatorius Pulkovo Aviation Enterprise — buvęs operatorius авиакомпания Самара — 2 Il-76TD Tesis Aviation Enterprise — 9 Il-76TD Тюменские авиалинии Uralinteravia Волга-Днепр — 7 Il-76TD ir 2 Il-76ТD-90VD Serbija Air Tomisko – 1 Il-76TD Kosmas Air – 1 Il-76TD Siera Leonė Aerolift Sierra Leone naudoja Il-76 specialiose užsakomųjų skrydžių ir krovinių gabenimo operacijose Sovietų Sąjunga SSRS karinės oro pajėgos – keli šimtai orlaivių, 1987 m. – 310. Didžioji jo dalis po SSRS žlugimo atiteko buvusioms sovietinėms respublikoms „Jet Air Cargo“ – viena pirmųjų civilių Il-76 operatorių Rusijoje po „Aeroflot. Sudanas „Air West“ eksploatavo nedidelį skaičių orlaivių, šiuo metu nežinoma, kiek jų yra Azza Transport – 2 IL-76TD East West Cargo Juba Cargo Badr Airlines – 1 Il-76 Trans Attico Sirija „Syrian Arab Airlines“ – 4, įskaitant 3 Il-76M Turkmėnija Turkmenistan Airlines – 8 Il-76TD Ukraina Air Service Ukraine – Il-76MD Air Ukraine - buvęs operatorius, bankrutavęs. ATI Aircompany – įvairių modifikacijų IL-76 Azov Avia Airlines – 2 Il-76MD BSL Airline – 6 Il-78 „Busol Airlines“ – buvęs operatorius, uždarytas 1998 m Khors Aircompany – 2 Il-76MD Lviv Airlines – 3 Il-76MD South Airlines – buvęs operatorius Ukraine Air Alliance – 4 orlaiviai: 1 Il-76MD ir 3 Il-76TD „Ukrainian Cargo Airways“ – 21, iš jų 19 „Il-76MD“. Veteran Airlines „Volare Airlines“ – 3 orlaiviai: 2 Il-76MD ir 1 Il-76TD Južmašavija – 2 Il-76TD Uzbekija Avialeasing Uzbekistan Airways – 14 Il-76TD Vengrija Atlant Hungary – Il-76 Hungarian Ukrainian Air Cargo – Il-76 Zimbabvė Avient Aviation – 1 Il-76 Avarijos ir katastrofos Aviation Safety Network duomenimis, iki 2023 m. rugsėjo 27 d. iš viso dėl avarijų ir rimtų avarijų buvo prarasti 94 vnt. Il-76. Iš viso šiuose incidentuose žuvo 1133 žmonės. Vienintelis bandymas užgrobti Il-76 baigėsi be aukų. Be to, 2024 m. sausio 14 d. ir 2024 m. vasario 23 d. Ukrainos kmariuomenė numušė Rusijos KOP A-50 (Il-76 modifikacijos). Kiekvienu atveju žuvo iki 15 Rusijos kariškių. 2023 m. vasario 26 d. Mačiuličių kariniame aerodrome (Baltarusija) Ukrainos drono sprogimo metu vienas A-50 buvo apgadintas. Orlaivis vėliau buvo išsiųstas remontui į gamyklą Rusijoje. Būklė nežinoma. Orlaiviai-paminklai ir muziejų eksponatai Techniniai duomenys Taip pat skaityti Lėktuvo Il-76 užgrobimas 1995 m. rugpjūčio 3 d Il-76 Antarktidoje Analogai McDonnell Douglas C-17 Globemaster III Lockheed C-141 Starlifter Xian Y-20 Antonov An-124 „Ruslan“ Literatūra (RU) Ильюшин Ил-76, Уголок неба. Большая авиационная энциклопедия http://www.airwar.ru (RU) САМОЛЁТЫ ИЛЬЮШИН ИЛ-76/78/А-50 – РЕЕСТР, russianplanes.net (RU) Сулейманова, Светлана. Ил-76МД-90А самолёт большого будущего (рус.) // Гражданская авиация. — М., 2012. — № 11. — С. 8—11. (RU) Таликов, Николай. Три четверти века «ильюшинского» неба… : Авиационный комплекс имени С. В. Ильюшина в истории мировой авиации — 3-е изд., расш. и доп. — М. : Вестник Воздушного Флота, 2008. — 463 с. — ISBN 978-5-901808-13-9. Išnašos