Mikojan-Gurevič MiG-27

Mikojan-Gurevič MiG-27 (rus. Микоян и Гуревич МиГ-27; v kóde NATO: „Flogger-D/J“) je stíhací bombardér s meniteľnou geometriou krídel vyvinutý a vyrábaný v Sovietskom zväze konštrukčnou kanceláriou MiG v období studenej vojny a neskôr bola jeho licenčná výroba spustená aj v Indii. Ide o jednomiestne jednomotorové bojové lietadlo, určené na ničenie stacionárnych a pohyblivých pozemných cieľov. Vznik a vývoj MiG-23BN, útočný variant sovietskeho Floggeru, bol len prechodným riešením, ktoré nesplnilo očakávania ani konštruktérov, ani zákazníkov. Sovietske letectvo malo na tento typ lietadla oveľa vyššie požiadavky, hlavne čo sa týka nosnosti a rozmanitosti integrovanej výzbroje. Zvýšené nároky boli taktiež na vzletové a pristávacie charakteristiky, ale aj jednoduchosť pilotáže. Šéfkonštruktérom projektu vývoja nového lietadla sa stal G. A.Sedov a stroj dostal označenie MiG-23BM (M ako modernizovaný). Prvé dva prototypy boli postavené na báze MiG-23B s motormi AL-21F-3. Lietadlá prešli značnými úpravami, z ktorých najvýznamnejšou boli konštrukčné zmeny podvozku a prívodov vzduchu do motora. Skúšobný pilot V. E. Menitskij vzlietol s prvým prototypom MiGu-23BM (palubné číslo 351) dňa 17. novembra 1972. Po zrealizovaní potrebných konštrukčných zmien začala na konci roku 1973 Irkutskom leteckom závode sériová výroba MiGov-23BM. Výroba trvala až do jari roku 1978, pričom v tomto období zišlo z linky 360 lietadiel tohto typu. Po absolvovaní všetkých skúšok boli lietadlá vo februári 1975 zaradené do služby pod názvom MiG-27. Konštrukcia Meniteľná geometria krídel umožnila lietadlu, aby dosahovalo požadované vlastnosti pri letoch v nízkych výškach, čo bolo pre priamu podporu pozemných jednotiek kľúčové. Pohon MiGu-27 zabezpečuje R-29B-300 s ťahom 78,5 kN, resp. 112,8 kN za použitia prídavného spaľovania. Lietadlo dosahuje na úrovni mora rýchlosť Mach 1.09 (1 350 km/h), pričom jeho maximálna rýchlosť vo výške 8 000 m je Mach 1.5 (1 810 km/h). Stúpavosť stroja je 200 m/s a jeho dostup 15 600 m. Bojový rádius lietadiel MiG-27 je 780 km. MiG-27K je vyzbrojený neriadenými raketami S-5, S-8, S-13, S-24. Z riadených striel typu vzduch-zem môže niesť nasledovné: Ch-23M s rádiovo povelovým navádzaním a dosahom 2−10 km, Ch-25ML s poloaktívnym laserovým navádzaním a dosahom 2,5−10 km, Ch-29L s poloaktívnym laserovým navádzaním a dosahom 10 km alebo Ch-29T s elektro-optickým navádzaním a dosahom 12 km, protirádiolokačnú strelu Ch-27PS Ch-31P s pasívnym rádiolokačným navádzaním a dosahom 110 km. Používatelia Súčasní Kazachstan Kazašské vzdušné sily a protivzdušná obrana: 12 lietadiel Bývalí Sovietsky zväz Srí Lanka Ukrajina India Špecifikácie (MiG-27K) Technické údaje Posádka: 1 Dĺžka: 17,14 m Rozpätie: roztiahnuté : 13,97 m stiahnuté: 7,78 m Výška: 5 m Nosná plocha : maximálna: 37,27 m² minimálna: 34,16 m² Hmotnosť (prázdny): 11 600 kg Vzletová hmotnosť: 18 100 kg Maximálna vzletová hmotnosť: 20 500 kg Pohonná jednotka: 1 × dvojprúdový motor R-29-B-300 s prídavným spaľovaním Suchý ťah: 78.4 kN Ťah s forsážou: 112.7 kN Výkony Maximálna rýchlosť: Mach 1.5 (1 810 km/h) vo výške 8 000 m Mach 1.09 (1 350 km/h) na úrovni mora Bojový rádius: 780 km Dolet: 1 800 km 2 220 km s jednou prídavnou palivovou nádržou Dostup: 15 600 m Stúpavosť: 200 m/s Výzbroj 1× kanón GŠ-6-30 kalibru 30 mm so zásobou munície 260 ks možnosť podvesiť 1× kanón GŠ-23 kalibru 23 mm 7 externých závesov s nosnosťou do 4 000 kg Strely vzduch-vzduch: R-60 (raketa vzduch-vzduch) Strely vzduch-zem: Ch-23M Ch-25 Ch-29L/Ch-29T Ch-27PS Ch-31P neriadené strely S-5, S-8, S-13, S-24 Bomby: 8x FAB-500 RBK-250 BetAB-250 BetAB-500 KAB-500L/KAB-500OD/KAB-500Kr Referencie Pozri aj Panavia Tornado Iné projekty Commons ponúka multimediálne súbory na tému Mikojan-Gurevič MiG-27