Mikoyan-Gurevich MiG-31

MiG-31 (rus. МиГ-31) – pirmasis Tarybų Sąjungos ketvirtos kartos perėmimo naikintuvas, pakeitęs MiG-25, skirtas sulaikyti ar sunaikinti oro pažeidėjus, taikinius skrendančius įvairiame aukštyje, XXI a. pradžioje pradėtas naudoti kaip "oras-žemė" tipo raketų platforma. Gali būti naudojamas įvairiu paros metu, bet kokiomis meteorologinėmis sąlygomis. Istorija MiG-31 pradėtas kurti 1968 m., kaip atsakas tuomet skraidžiusiems F-14 Tomcat, F-15 Eagle (JAV), Panavia Tornado (naikintuvų šeima, Jungtinės Karalystės, Vokietijos ir Italijos bendras projektas). Naujausių elektronikos pasiekimų dėka buvo numatyta praplėsti tokio tipo naikintuvo technines galimybes. Kaip bazė buvo panaudota MiG-25 komponavimo schema, tačiau nutarta pritaikyti dviem lakūnams: pilotui ir šturmanui operatoriui. 1975 m. rugsėjo 16 d. pirmą kartą pakilo į orą, o gaminti serijiniu būdu pradėtas 1977 m. tuometiniame Gorkio mieste (dabar Nižnij Novgorodas, rus. Нижний Новгород). TSRS KOP pradėjo tarnauti 1980 m., pakeisdamas techniškai ir technologiškai pasenusius Su-15 ir Tu-128. Iki 1995 m. pabaigos buvo pagaminta apie 500 MiG-31 naikintuvų. 2017 m. keletas šių lėktuvų buvo pritaikyti naudoti kaip hipergarsinių raketų "Kinzhal" paleidimo platformos (modifikacija MiG-31K). Praktiškai išbandyti Sirijos pilietinio karo metu 2021 m., taip pat naudoti ir 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą metu, pradedant 2022 m. kovo 18 d. Modifikacijos MiG-31B – serijinio modelio MiG-31 modifikacija, papildyta kuro papildymo ore sistema MiG-31BS – panašiai modernizuota kaip MiG-31B MiG-31BM – daugiafunkcis naikintuvas, skirtas kovai su priešo radiolokacijos sistema MiG-31D – eksperimentinis modelis, galintis būti ginkluotas priešpalydovine raketa MiG-31LL – „skraidanti laboratorija“ Centriniam Aerohidrodinamikos institutui Žukovskio mieste. MiG-31M – modelis su papildyta ginkluote, nauja radiolokacijos sistema ir elektroninėmis sistemomis MiG-31F – eksperimentinis daugiafunkcis naikintuvas antžeminiams taikiniams naikinti MiG-31FE – modelio MiG-31BM variantas eksportui MiG-31E – skirtas eksportui su supaprastintomis elektroninėmis sistemomis. MiG-31K – hipergarsinių raketų "Kinzhal" paleidimo platforma Šalys naudotojos Dabartiniai naudotojai Kazachstanas (27) Rusija (153) Buvę naudotojai Sovietų Sąjunga Radiolokacinė įranga MiG-31 aprūpintas 1,1 m diametro radaru Zaslon (rus. Заслон), kuris patalpintas naikintuvo „nosyje“. Vienu metu šis radaras gali sekti iki 10 taikinių ir vienu metu raketomis atakuoti 4 taikinius. Jo veikimo nuotolis iki 200 km. Vėlesni modeliai MiG-31BS, MiG-31D, MiG-31M turi naujesnį radarą Zaslon-M, kurio aprėpimo spindulys padidėjo iki 400 km. Su šiuo radaru galima atakuoti 6 taikinius vienu metu. Ginkluotė Viena GŠ-6-23 patranka (kalibras 23 mm, 260 šovinių) Prie fiuzeliažo tvirtinamos oras-oras tipo raketos: Keturios Vympel R-33 (NATO kodas AA-9 'Amos') arba Šešios Vympel R-37 (AA-X-13 'Arrow') (didelio nuotolio) Prie sparnų pilonų tvirtinamos oras-oras tipo raketos (atsižvelgiant į užduotį): Dvi vidutinio nuotolio Molniya R-40 (AA-6 'Acrid') Keturios Vympel R-60 (AA-8 'Aphid') arba trumpo nuotolio Vympel R-73 (AA-11 'Archer') su taikikliu reaguojančiu į šilumą Keturios didelio nuotolio Vympel R-77 (AA-12 'Adder') Kai kurie modeliai gali būti apginkluojami Ch-31 (AS-17 'Krypton) ar Ch-58 (AS-11 'Kilter'), Ch-47M2 (Kinzhal). Charakteristikos Nuorodos migavia.ru Archyvuota kopija 2006-09-23 iš Wayback Machine projekto. fas.org Archyvuota kopija 2017-06-26 iš Wayback Machine projekto. aviation.ru Archyvuota kopija 2003-10-02 iš Wayback Machine projekto. globalsecurity.org warfare.ru globalaircraft.org Išnašos