Stefankirken (Mainz)

Stafankirken (tysk: Sankt Stephan) er en katolske sognekirken i Mainz i Tyskland, som ble grunnlagt i 990 av erkebiskop Willigis på den høyeste høyden i byen. Den er mest kjent for sine vinduer laget av Marc Chagall. Kirken ble trolig bygd for keiser Ottos IIs enke Theophanu. Bygningene Det nåværende bygget er nyere. Den opprinnelige kirken var bygd av tre. Den nye kirken ble laget av stein og innviet 13. april 1043 Et påbygg ble startet rundt 1267 og sto ferdig rundt 1340. Stafankirken er den eldste gotiske hallkirken ved midtre Rhinen og den viktigste kirken i byen Mainz etter Domkirken i Mainz. Under luftangrepene på Mainz i andre verdenskrig ble St. Stephan hardt skadet. Klokkene ble også ødelagt i det store luftangrepet på Mainz 27. februar 1945. Det store vesttårnet måtte da restaureres i en komplisert prosess. Hvelvene i skipet og koret ble imidlertid ikke restaurert og er nå erstattet av et flatt tretak. I sin nåværende form er St. Stephan en treskipet gotisk hallkirke, med kor i øst og vest og et stort åttekantet klokketårn over vestkoret. Øst for kirken er Willigisplatz. Klosterkirken Kirken var opprinnelig en opprinnelig en klosterkirke. Fra 1462 til 1499 ble klosterbygningene flyttet til sørsiden. Chagall-vinduene Vinduene ble designet av Marc Chagall (1887-1985) fra 1978 og fremover, som ønsket at de skulle bli sett på som et bidrag til jødisk-tysk forsoning. Fram til sin død designet Chagall ni vinduer for den fremre delen av kirken. De viser bibelske figurer og hendelser mot en bakgrunn i ulike lyse blåtoner. En av de mest kjente scenene skildrer Adam og Evas fristelse i paradiset. Chagall tegnet glassmaleriene og utførte også det svarte loddemaleriet selv. Etter Chagalls død ble arbeidet med de gjenværende vinduene, fullført av Charles Marq. Referanser