Belémi torn

Belémi torn (portugali Torre de Belém) on linnus Lissabonis Portugalis. Selle rajamisele pani aluse Portugali kuningas João II, et kindlustada Tejo jõe suuet. Samuti pidi see saabujatele olema kui tseremoniaalne värav Lissaboni. Alles aastal 1515, 20 aastat pärast João II surma, hakati Belémi torni Manuel I käe all ehitama. Seda peetakse üheks manuelismi parimaks näiteks. Alates 1983. aastast kuulub linnus UNESCO maailmapärandi hulka. Arhitektuur Ehitis on liigendatud kaheks selgelt eristatavaks mahuks - maismaa pool paiknev nelinurkse põhiplaaniga donjoni tüüpi torn ja jõepoolne lame sakmelise rinnatisega platvorm, kujundatud Itaalia 15. sajandi bastioniarhitektuuri eeskuju järgi ja on ühtlasi alguspunktiks teistele moodsatele kindlusehitistele Portugali asumaades Aafrikas, Aasias ja Lõuna-Ameerikas. Torni loodeküljel on raiddekooris ninasarviku pea kujuline veesüliti, esimene teadaolev selle looma skulptuur Euroopas, mis võib-olla on loodud Afonso de Albuquerque India-reisilt 1515. aastal toodud India ninasarviku järgi. Kreemvalgest Liozi lubjakivist ehitatud torni ja bastioni katavad rikkalikud raidkaunistused nagu köisreljeefid, vapikilbid Kristuse Ordu ristidega, ümarplastilised armillaarsfäärid, ažuursed rõdud ja rinnatised ning mauripärased ribiliste kuplitega konsooltornid torni ja bastioni nurkades. Viited Välislingid