Balandžio 25-osios tiltas

Balandžio 25-osios tiltas (port. Ponte 25 de Abril) – kabamasis tiltas, jungiantis Portugalijos sostinę Lisaboną su Almados savivaldybe kairiajame (pietiniame) Težo upės krante. Jo pagrindinio tarpatramio ilgis yra 1013 m, todėl tai 48-as ilgiausias kabamasis tiltas pasaulyje. Pietiniame krante šalia tilto stovi Kristaus Karaliaus statula. Atidarymo metu 1966 m. tiltas buvo pavadintas Salazaro tiltu valdžioje buvusio ministro pirmininko Antonijaus de Oliveiros Salazaro garbei. 1966 m. su šio vardo tiltu išleista 20 eskudų moneta. Po 1974 m. įvykusios Gvazdikų revoliucijos, nuvertusios Salazaro „Estado Novo“ režimo likučius, tiltas buvo pervadintas Balandžio 25-osios dienos, kada vyko revoliucija, vardu. Jis taip pat dažnai vadinamas Težo upės tiltu (Ponte sobre o Tejo). Vėliau, dėl sparčiai augančio transporto priemonių skaičiaus, reikėjo atlikti pakeitimų tilto konstrukcijoje. Dešimtajame dešimtmetyje buvo įrengta penkta automobilių juosta, o 1999 m. pagaliau įrengta žemutinė platforma traukinių eismui. Šiandien viršutiniame aukšte yra šešios automobilių juostos, o apatiniame – dviejų kelių geležinkelis, elektrifikuotas 25 kV kintamąja srove. Istorija Nuo XIX a. pabaigos buvo siūlymų statyti tiltą per Težą. 1929 m. ši idėja buvo išplėtota, kai portugalų inžinierius ir verslininkas António Bello paprašė vyriausybės koncesijos geležinkelio jungčiai tarp Lisabonos ir Montižo (kur vėliau, 1998 m., buvo pastatytas antrasis tiltas, aptarnaujantis Lisaboną, Vasko da Gamos tiltas). Todėl 1933 m. viešųjų darbų ministras Duarte Pacheco sudarė komisiją prašymui išnagrinėti. Komisija 1934 m. pateikė ataskaitą ir pasiūlė pastatyti kelio ir geležinkelio tiltą. Buvo gauti pasiūlymai, tačiau vėliau pasiūlymas buvo atmestas ir pirmenybė buvo teikiama tiltui per upę Vila Franka de Široje, 35 km į šiaurę nuo Lisabonos. Tiltas per Težą pastatytas 1962–1966 m. pagal amerikiečių projektą, naudojant iš JAV importuotą plieną. Pagrindinis tilto rangovas buvo Niujorke įsikūrusi bendrovė „United States Steel International Inc.“ Viršutinė platforma, iškilusi 70 m virš vandens, turėjo keturias automobilių eismo juostas, po dvi kiekviena kryptimi, su skiriamuoju apsauginiu atitvaru. 1990 m. apsauginis barjeras buvo pašalintas ir įrengta penkta, dviejų krypčių eismo juosta. 1998 m. tilto kraštai išplėsti ir sutvirtinti, kad būtų vietos dabartinėms šešioms eismo juostoms. 1999 m. apatinėje platformoje įrengtas dviejų kelių geležinkelis. Šiam tikslui tiltas buvo sutvirtintas, įrengiant antrą pagrindinių lynų komplektą, padidinus pagrindinių bokštų aukštį. Geležinkelis buvo įtrauktas į pradinį tilto projektą, tačiau dėl ekonominių sumetimų jo atsisakyta, o pradinė konstrukcija buvo palengvinta. Konstrukcija Lisabonos tiltas iš dalies primena San Fransisko įlankoje stovinčius tiltus, kuriuos statant reikėjo atsižvelgti į vietovių seismines sąlygas. Jis nudažytas tokiais pat dažais kaip ir garsusis Aukso Vartų tiltas, o statinio dizainas panašus į San Francisko–Oklando įlankos tilto. Tiek Įlankos tiltą, tiek Težo upės tiltą pastatė ta pati įmonė. Pastatytas tiltas turėjo ilgiausią kabamąjį tarpatramį ir ilgiausią pagrindinį tarpatramį žemyninėje Europoje, ilgiausią pasaulyje ištisinę santvarą ir giliausią tilto pamatą pasaulyje. Tai buvo penktas ilgiausias kabamasis tiltas pasaulyje ir ilgiausias už JAV ribų. Populiariojoje kultūroje Ant tilto buvo filmuoti keli filmai, įskaitant kai kurias 1969 m. Džeimso Bondo filmo „Jos Didenybės slaptojoje tarnyboje“ scenas. Jose Bondas automobilyje važiuoja per tiltą su Marc Ange Draco pakalikais, taip pat rodomas filmo pabaigoje, kai veda Tracy ir pervažiuoja tiltą su ja savo „Aston Martin“. Paprastai pėstieji negali pereiti tilto, tačiau kiekvienais metais rengiamas pusmaratonis, kuris prasideda pietiniame krante ir baigiasi šiauriniame krante (Belene). Šaltiniai