פולינזיה הצרפתית

פולינזיה הצרפתית (בצרפתית: Polynésie française; בטהיטית: Pōrīnetia Farāni; באנגלית: French Polynesia; ‏‏Ⓘ‏) היא יחידה מנהלית של צרפת (קולקטיב מעבר לים) בדרום האוקיינוס השקט. היא מורכבת ממספר קבוצות איים פולינזיים. הקבוצות העיקריות הן איי החברה (שבהם האי טהיטי, שבו נמצא מרכז השלטון הצרפתי והבירה פפאטה), איי מרקיז, איי טואמוטו, איי גמבייה ואיי אוסטרל. לתושבים יש אזרחות צרפתית משנת 1946. בשנת 1977 קיבלה פולינזיה הצרפתית מעמד של שלטון עצמי. האיים שימשו ב-1974 כאתר לניסויים גרעינים של צרפת, וכאשר ב-1995 התפרסם שנשיא צרפת ז'אק שיראק, אישר להמשיך ולבצע ניסויים כאלה, התעוררה ביקורת מצד מדינות שונות בעולם. ב-1996 התבצע הניסוי האחרון, וצרפת הודיעה שלא תמשיך בפעילות זו. פוליטיקה וממשל מעמדה המשפטי של פולינזיה הצרפתית הוא של מדינה מעבר לים, מה שמקנה לה עצמאות גדולה יותר מאשר לטריטוריה מעבר לים. החוקה הצרפתית קובעת בפרק מיוחד את מבנה הממשל בפולינזיה הצרפתית כאשר היא קובעת בית מחוקקים חד-ביתי, המכונה האספה של פולינזיה הצרפתית, הנבחרת על ידי זכות בחירה כללית למבוגרים, ובוחרת את נשיא המדינה מבין חבריה. ראש המדינה הוא נשיא צרפת, המיוצג על ידי נציב עליון שממונה על ידי ממשלת צרפת. הנציב העליון אחראי על עניינים הכוללים הגנה, יחסי חוץ ומשפט. ראש הממשלה הוא נשיא פולינזיה הצרפתית, הנעזר בקבינט הנקרא מועצת השרים. מועצה כלכלית, חברתית ותרבותית, המורכבת מנציגים מאיגודי עובדים, אגודות מקצועיות שונות וארגונים תרבותיים ואחרים, משמשת כקבוצת ייעוץ לממשלה בנוגע להצעות חקיקה. המדינה מיוצגת בפרלמנט הצרפתי על ידי שני סגנים ושני סנאטורים. מערכת המשפט כוללת בית משפט לערעורים, בית משפט של ערכאה ראשונה ובית משפט למשפט מנהלי. כלכלה כלכלת הפולינזיה הצרפתית מתבססת בעיקר על תיירות כאשר הפעילות הכלכלית העיקרית של המדינה. החקלאות, שבעבר הייתה בעלת חשיבות עליונה, מספקת כיום רק חלק קטן מהתוצר המקומי הגולמי . היצוא המסורתי - כולל וניל - ירד במידה ניכרת, אך אובדן הכנסות זה פוצה חלקית על ידי פיתוח הדיג, במיוחד עם הרחבת המים הטריטוריאליים ל-200 מיילים ימיים (370 ק"מ) מהחוף בשנת 1978. הפולינזיה הצרפתית מקבלת כרבע מהיבוא שלה מצרפת; הולנד, צרפת והונג קונג הן בין יעדי היצוא העיקריים שלה. שותפות סחר משמעותיות אחרות הן דרום קוריאה, סין, ארצות הברית וניו זילנד . החל מאמצע המאה ה-20, נבנו או שודרגו באופן משמעותי מתקני תחבורה, כולל פיתוח נמל מודרני בפפאטה, בניית שדה תעופה בינלאומי בפאאה, והקמת שירותי אוויר עם כמה מהאיים המרוחקים: מוראה, האיים סו לה ונט, האי טואמוטוס המערבי, איי המרקיז והאיים טובואה. יש ספנות סדירה לאזורים אחרים באוקיינוס השקט, אך הספנות הבין-אייתית נותרה תלויה במידה רבה בהפלגות מקומיות לא מתוזמנות של ספינות מפרש. לפולינזיה הצרפתית רשת כבישים צנועה יחסית, אך הרוב המכריע של הכבישים סלולים או מרוצפים באבן. צבא וביטחון הכוחות המזוינים בפולינזיה הצרפתית (Forces armées en Polynésie française – FAPF) מהווים את נציגותה הצבאית של צרפת בשטחי פולינזיה הצרפתית, ופועלים לשמירה על ריבונותה של צרפת באזור, הגנה על תחום השיפוט הימי של האי, וקידום שיתופי פעולה ביטחוניים אזוריים. מדובר בכוח מרחבי ימי–אווירי–יבשתי, המהווה עמוד תווך של ההיערכות הצרפתית באסיה–פסיפיק, בשיתוף פעולה עם הכוחות המזוינים קלדוניה החדשה (FANC). ל-FAPF תפקיד מרכזי במשימות של שמירת ביטחון ימי, פיקוח על דיג, הגנה אזרחית, וכן השתתפות במבצעים מבצעיים בתחום אזור האחריות הקבוע (Zone de responsabilité permanente – ZRP). פיקוד הכוחות מופקד בידי קצין כללי בתפקיד COMSUP FAPF, המכהן גם כ־ALPACI – אמירל מפקד אזור האחריות אסיה–פסיפיק. במסגרת תפקידו, מהווה ALPACI נציגו של צבא צרפת לשיתופי פעולה אזוריים, יועץ לנציב העליון של הרפובליקה (Haut-Commissaire) ונציג הממשל לביצוע סמכויות המדינה בים. תחום אחריותו משתרע על מרבית האוקיינוס השקט, למעט קלדוניההחדשה, איי מלנזיה, אוסטרליה וניו זילנד, המצויים תחת אחריות COMSUP FANC. נכון לשנים האחרונות, מונה FAPF כ-950 אנשי צבא משלוש הזרועות: הצבא היבשתי: באמצעות רגימנט חיל הרגלים הימי של האוקיינוס השקט–פולינזיה (RIMaPP). המרכיב הימי, בבסיס הימי בפפאטה, כולל: פריגטה מדגם Prairial, המצוידת במסוק Alouette III; כלי סיוע ימי Bougainville (BSAOM); שתי ספינות סיור (Arago, Jasmin) ו-2 גוררות (Manini ו-Maroa). המרכיב האווירי, המוצב בבסיס האווירי Faa'a: טייסת תחבורה ET 82 המפעילה שני מטוסי CASA CN-235; פלגת הסיור הימי 25F עם מטוסי Falcon 200 משותפים ליחידה בניו קלדוניה; יחידת מסוקים 35F עם שני מסוקי Dauphin N3+. החל מינואר 2011 פועלת בפולינזיה בסיס ההגנה המשותף (Base de défense de Polynésie française), המספק שירותי תמיכה ולוגיסטיקה ליחידות הצבא והמנהלות הממשלתיות באזור, באמצעות יחידת הסיוע GSBdD. במקביל פועל באזור גם שירות צבאי מותאם (RSMA), הכולל רגימנט בטהיטי ושלוש פלוגות הכשרה באיים אוסטרליה והמרקיזים. מטרתו העיקרית של השירות היא הכשרה מקצועית לצעירים מקומיים. במקרי חירום, כמו אסונות טבע, יכולים אנשי RSMA להיות מופעלים ישירות תחת COMSUP על פי בקשת הנציב העליון. ה-FAPF נחשבים לחלק מהכוחות המזוינים של צרפת בשטחים שמעבר לים, ומהווים כלי מרכזי בהבטחת נוכחות צרפתית באוקיינוס השקט. כמו כן, אחראי מפקד הכוחות על הגנת אתרי הניסויים הגרעיניים לשעבר במורורואה ובפנגטאופא. במסגרת ההתאמות הארגוניות של מערכת הביטחון הצרפתית, בהתאם ל"לבן לביטחון ולהגנה הלאומית", מבוצעות התאמות במבנה ה-FAPF כדי לשמר את כושר הפעולה של הכוחות בהתאם לאיומים והאתגרים הביטחוניים הייחודיים לאזור הפסיפיק. חלוקה מנהלית פולינזיה הצרפתית מחולקת ל-5 מחוזות אשר כל אחד מהם מחולק לנפות. ראו גם אייר טהיטי נוי יהדות פולינזיה הצרפתית קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של פולינזיה הצרפתית (בצרפתית) פולינזיה הצרפתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אביחי בן צור, ‏טיול לפולינזיה הצרפתית – המדריך המלא, באתר GoTravel איתן לשם, שוניות בצבעים ואיים בגוונים עוצרי נשימה בטריטוריה הצרפתית (שנמצאת 15 אלף קילומטר מפריז), באתר הארץ, 12 במרץ 2026 נתוני מפקד אוכלוסייה, 2022 הערות שוליים