Sigismundsøylen

Sigismundsøylen (polsk Kolumna Zygmunta) er et monument på Slottsplassen i Gamlebyen i Warszawa, reist i årene 1643–1644 etter tegninger av Augustino Locci og Constantino Tencalli. Den er et av Warszawas mest kjente landemerker og et av de eldste sekulære monumenter i det nordlige Europa. Søylen er et minnesmerke over kong Sigismund III Vasa, som i 1596 flyttet Polens hovedstad fra Kraków til Warszawa. Den ligger Gamlebyen, som i 1980 ble oppført på UNESCOs verdensarvliste. Monumentet er 22 meter høyt. Kongeskikkelsen, ikledt ridderrustning og krone, med sabel i den ene og kors i den andre hånden, måler 2,75 meter. Søylesokkelen er utsmykket med fire ørner. Historie Søylen ble reist mellom 1643 og 1644 etter ordre av Sigismunds sønn og tronfølger, kong Vladislav IV, etter tegninger av de italienskfødte arkitektene Constantino Tencalla og Agostino Locci. Bronseskulpturen ble utformet av den bolognesiske skulptøren Clemente Molli, og utstøpt av Daniel Tym. Sigismundsøylen er med dette det eldste sekulære monument i Warszawa. Søylen ble utformet med de italienske søylene foran Santa Maria Maggiore-basilikaen (reist i 1614 etter tegninger av Carlo Maderno) og Fokas-søylen i Roma som forbilde (Vladislav IV hadde sett begge under sitt besøk i Roma i 1625). I 1681 ble monumentet omringet av et tregjerde, som senere ble erstattet med et permanent jerngjerde. Selve marmorsøylen ble restaurert flere ganger. Den første restaureringen ble gjennomført i 1743 av Franciszek Dąbrowski. Den andre, i 1810, ble ledet av Jakub Kubicki og Giuseppe Boretti. I 1854 ble monumentet omgitt av en fontene med fire tritoner utformet av berlineren August Kiss, etter tegninger av Enrico Marconi. I årene 1862–1863 ble søylen restaurert på ny under ledelse av Józef Orłowski. En omfattende rekonstruksjon foregikk i årene 1885–1887 under Edward Cichocki. Den gamle søylen ble da erstattet med en granittsøyle, og hele monumentet ble flyttet noe mot vest. I årene 1929–1931 ble Sigismundsøylen nok en gang renovert, og monumentomgivelsene fikk sin opprinnelige form tilbake da fontenen, gjerdet og tritonene ble fjernet. Den 1. september 1944, under Warszawaoppstanden, ble monumentet revet ned av en kanonkule fra en tysk stridsvogn, og bronsestatuen ble betraktelig skadet. Etter krigen ble statuen reparert, og i 1949 ble den satt opp på en ny søyle i granitt fra Strzegom-gruven. På grunn av anleggingen av den nye W-Z-traseen ble monumentet gjenreist seks meter i nordøstlig retning fra det opprinnelige ståstedet og noe dreid. Referanser