בית הכנסת החדש (פשמישל)

בית הכנסת החדש בפשמישל, (באנגלית: New Synagogue (Przemyśl) ; בפולנית: Nowa Synagoga w Przemyślu ) המכונה גם בית הכנסת של שיינבאך, היה בית קהילה ובית כנסת יהודי אורתודוקסיים לשעבר, אשר שכנו ברחוב יוליוש סלובצקי 15 בעיר פשמישל שבמחוז פודקרפצקיה שבפולין. בית הכנסת תוכנן בידי סטניסלב מאיירסקי והושלם בשנת 1918, ושימש כבית תפילה עד מלחמת העולם השנייה, הוא חולל בידי הנאצים בשנת 1939. בין השנים 1967–2014 שימש המבנה כספרייה ציבורית על שם איגנצי קרסיצקי בפשמישל, לאחר שעבר התאמות ותיקונים לתפקידו החדש כמרחב תרבותי עירוני. היסטוריה ערכים מורחבים – קהילת יהודי פשמישל, הקהילה היהודית הקמת בית הכנסת החלה בשנת 1910 והושלמה ב-1918, לאחר עיכובים ממושכים שנגרמו בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה. המבנה המרווח, בעל התקרה הגבוהה, נשמר עד היום, אך בתקופת השלטון הקומוניסטי הוסרו ממנו מרבית פרטי העיטור החיצוניים, ולכן מראהו כיום שונה במובהק מן המראה העשיר המתועד כפי שניתן לראות בתצלומים היסטוריים. בשנת 1905 יזם פעיל יהודי מקומי בשם משה שיינבך (Mojżesz Scheinbach) את בניית בית הכנסת החדש. עבודות הבנייה החלו ב-1910 במימון בנקים יהודיים ומועצת העיר, לפי תכנונו של האדריכל סטניסלב מיירסקי (Stanisław Majerski). ההקמה נוהלה על ידי אגודת "בית הכנסת החדש של פשמישל". בשנת 1918 הושלמו עבודות הגמר והעיטורים, בהשתתפות האמן היהודי אדולף ביינשטוק (Adolf Bienenstock, 1888–1937). המתפללים היו בעיקר יהודים עשירים. ביננשטוק, בוגר האקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב. לימד אמנות בגימנסיה של פרמישל, למד אצל האמן הפולני הידוע יוזף מהופר. עיצוב הפנים שיקף את השפעת תנועת ״פולין הצעירה״, שמהופר נמנה עם אנשיה. ״פולין הצעירה״ הייתה הגרסה הפולנית של סגנון היוגנדסטיל (אר נובו). במהלך מלחמת העולם השנייה הפכו הנאצים את בית הכנסת לאורוות לסוסים – מה שמנע את הריסתו. לאחר המלחמה, בשנת 1945, נפתח מחדש לתפילות סדירות, וב-1946 תוקן והותאם לתפילה. בשנת 1953 הוחרם המבנה לטובת מחסן טקסטיל של מרכז הביגוד, למרות התנגדות הקהילה היהודית; ב-1958 דרשה הקהילה היהודית את החזרת המבנה, אך ב-1959 הוסב למטרות תרבותיות וחינוכיות ובשנות ה-60 הושלם שיפוצו והפך לספרייה עירונית מ-1 במרס 1967. ב-2006 הוחזר הבניין לקהילה היהודית, תחת הבעלות של הקרן לשימור המורשת היהודית (Fundacja Ochrony Dziedzictwa Żydowskiego); אמנם עיריית פשמישל חתמה על חוזה חכירה של המבנה עד 2026, אך כבר ב-2014 הועברה הספרייה לרחוב גרודצקה 8. ב-20–22 באוקטובר 2006 קיימה הקהילה היהודית בבית הכנסת את השבת ראשונה זה עשרות שנים, במסגרת "ימי הזיכרון ליהודי פשמישל", בהשתתפות הרב הראשי של יהדות פולין מייקל שודריך, שגריר ישראל דוד פלג ואורחים נוספים. אדריכלות מבנה בית הכנסת בנוי מלבנים וחלקית מאבן, דו-קומתי, מלבני בסגנון אקלקטי־מורי, המשלב את סגנון הקשת העגולה (Rundbogenstil) מסוג האדריכלות הנאו-קלאסית, ועיטוריו כוללים גם אלמנטים מסגנון התחייה הבארוקית. קומת הקרקע מופרדת מהקומה העליונה בגמלון ובקרניז עם פס עיטורים דמויי „פנינים”, וכל החלונות והדלתות מסתיימים בקשת מלאה. אולם התפילה הראשי, שהיה במקור חד-חללי וחצי-כיפתי, וכלל שלוש ספינות. הספינה האמצעית הייתה רחבה יותר ובליטה רדודה וקטנה בצדו המזרחי ומעליה תקרה קמורה. מעל הספינות הצדדיות מוקמו עזרות לנשים, אשר הקיפו את האולם הראשי משלוש חזיתות, ואליהן הובילו שתי גרמי מדרגות נפרדים, שהיו ממוקמים בצורה סימטרית משני צדי חזית המבנה. עיטורי הקירות כללו ציורי קיר המתארים מוטיבים תנ"כיים ומוטיבים מארץ ישראל, כפי שהיה נהוג בראשית המאה ה-20 שהביעו התלהבות מהתנועה הציונית. את ציורי הקיר והויטראז’ים ביצע האמן היהודי מפרשמישל אדולף ביננשטוק. הגג כולו מכוסה בפח מוטבע בעל שלושה שיפועים. במהלך השיפוצים והשינויים בתקופה הקומוניסטית נעלמו כמעט כל המאפיינים של בית הכנסת שהיו בתוכנית המקורית, באותה תקופה נוספו תקרות וחלקי קירות משניים, ונמחקו כל הויטראז’ים כמו גם העיטור החיצוני העשיר של בית הכנסת. חלק מהקישוט החיצוני של המבנה שרד באופן חלקי. ראו גם יהדות פולין פשמישל קהילת יהודי פשמישל בית הכנסת הגדול (לודז') בית הכנסת החדש (טרנוב) בית הכנסת בזמושץ' קישורים חיצוניים אוסף תמונות של בית הכנסת מהעבר הערות שוליים