Samar

Samar on saar Filipiinides. Samarist itta jääb Filipiini meri, läände Samari meri. Samarist loodesse jääb Luzon, millest teda eraldab San Bernardino väin. Läände jääb Masbate, edelasse Biliran. Lõunasse jääb Leyte, millest teda eraldab San Juanico väin. Viimane on kõigest 2 km lai ja tänapäeval läheb sellest sild üle. Samarist kagusse jääb Homonhon. Samar on suurim Visayani saartest. Tema pindala on 13 080 km². Ta on pindalalt maailma 63. saar ning Filipiinide suuruselt kolmas saar: temast suuremad on Luzon ja Mindanao. Saar on künklik, kõrgusega kuni 846 meetrit. Samar on üsna tihedalt asustatud: seal elab umbes miljon inimest. Põhiline asustus on rannikul, sisemaal suuri asulaid pole. Ka suurim maantee on rannikul, kuid ei kulge ringikujuliselt ümber saare. Kui alustada saare põhjatipus olevast Laoangist ja sõita mööda kallast vastupäeva, siis läbitakse järjekorras järgmised asulad, millest igaühes on üle 10 000 elaniku: Catarman, Allen, Calbayog, Catbalogan, Guiuan, Borongan ja Oras. Oras ei ole Laoangist kaugel, kuid nende kahe vahel maantee puudub. Saare suurimas asulas Catbaloganis elab ligi 100 000 inimest. Halduslikult kuulub Samar Ida-Visayasi piirkonda. Ida-Visayasi 6 provintsist kolm asuvad Samaril: Samari provints, mille keskus on Catbalogan, Põhja-Samar, mille keskus on Catarman, ja Lääne-Samar, mille keskus on Borongan. Piirkonna keskus Tacloban, kus on üle 100 000 elaniku, asub Leyte saarel otse teisel pool San Juanico väina. Eurooplastele avastas Samari Hispaania meresõitja Ruy López de Villalobos 1543. Kohalikud elanikud on rahvuselt enamasti visajad. Nende peamine elatusallikas on põllumajandus. Kasvatatakse riisi, maisi, banaane, tsitruselisi, mangot, kohvi- ja kakaopuid, kanepbanaani ning suhkruroogu, loomadest pühvleid, veiseid, kodukitsi, lambaid, sigu, kanu ja parte. Merel käiakse kalal ning püütakse peamiselt sardiine ja tuune. Elanikud töötlevad puitu ja metalli ning punuvad rotangi ja bambust. Viited