Mohendžodaro

Mohendžodaro (písané aj: Mohendžo-daro, Mohendžo-Daro; iné prepisy: Móhandžó(-)daro, Móhándžó(-)daro, Mohéndžo-Dáro, (nesprávne?) Mohendžodáro) je archeologický komplex (bývalé mestské sídlisko) harappskej kultúry pri rieke Indus, pri meste Lárkána v Pakistane; jedno z najväčších miest staroveku. Začiatok mesta možno sledovať približne od 2600 pred Kr., zánik nastal okolo 1500 pred Kr. Nad mestom bola citadela. Objavili ho v roku 1922. Od roku 1980 je zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO. Opis mesta Mesto podľa veľkosti vykopávok mohlo mať až štyridsaťtisíc obyvateľov. Malo celkove dvanásť blokov, z ktorých 11 bolo obytných a jeden tvoril administratívne centrum mesta. Dláždené ulice boli stavané v pravom uhle, najväčšie boli široké od deviatich do štrnástich metrov. V meste bola rozvinutá krytá kanalizácia. Domy boli stavané z pálených tehál a mali až dve poschodia. V tých najväčších bol vnútorný bazén. Menšie domy boli v obytných komplexoch, mali spoločný dvor so studňou. V kúpeľniach domov boli dokonca primitívne splachovacie záchody. Do dvora viedli veľké okná, do ulice iba vetracie otvory. Mesto obklopovali úrodné územia a vďaka svojej polohe mohlo ovládať aj riečny obchod. Iné projekty Commons ponúka multimediálne súbory na tému Mohendžodaro Zdroj Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mohendžodaro na českej Wikipédii.