Bergeni toomkirik

Bergeni toomkirik (ka Bergeni katedraal) on kirik Norras Bergenis. Bergeni toomkirik on Bjørgvini piiskopkonna peakirik. Bergeni toomkirikut on esmamainitud seoses 1181. aasta sündmustega. Ajalugu Algselt kasutati pühale Olavile pühitsetud väikest kirikut ilmselt kohaliku kihelkonnakirikuna. Kuningas Sverre saaga kohaselt leidis 1181. aastal kirikus varju kuningas Sverre Sigurdsson. 13. sajandi alguses anti kirik lähedal asunud frantsisklaste mungakloostri käsutusse. Frantsisklaste kirik põles 1248. ja 1270. aastal. Pärast viimast tulekahju toetas kuningas Magnus Lagabøte heldelt kiriku taastamist. Pärimuse kohaselt maeti kuningas pärast surma sellesse kirikusse, kuid tema haua asukohta pole suudetud kindlaks teha. 1463. aastal põles kirik uuesti, kuid seda ei taastatud täielikult enne 1550. aastaid. 1537. aastal viidi Taanis ja Norras läbi reformatsioon ning Bergeni Püha Olavi kirikust sai Bjørgvini piiskopkonna toomkirik. Vastset toomkirikut parandati ja laiendati ning sinna paigaldati Bremenist toodud orel. Bergeni toomkirik põles uuesti 1623. ja 1640. aastal. 1623. aasta tulekahju järel sai kirik tänapäevani säilinud põhikuju. Aastail 1624–1903 asus toomkiriku tornis vahimees, kelle ülesandeks oli märgata tulekahjusid. Kirikutornis asusid ka tulekustutamiseks vajalikud vahendid. 1665. aastal sai kirikutorn tabamuse suurtükist. Suurtükikuul asub siiani tornimüüris. 1880. aastatel Christian Christie juhtimisel toimunud taastamistööde käigus eemaldati kiriku rokokoosisustus ning kirikule anti tagasi tema keskaegne ilme. Välislingid Vaade Bergeni toomkirikule linnulennult