Verket 14 (Moss)

Verket 14 er adressen til en trebygning i Moss. Bygningen står på en grunnmur fra 1800-tallet; muren er laget av slagg som man fant på Moss Jernverk. Husene fra denne tiden ble bygd med ett rom og kjøkken. Huset med adresse Verket 14 var lenge inndelt i to leiligheter, men i nyere tid har de to leilighetene blitt sammenslått til én boenhet. Fra 1800 til 1970-tallet var det vanlig at det bodde 10–15 personer i hver leilighet. Verket Arbeiderboligene på Verket er blant Østfolds best bevarte boliger fra 1700-tallet. Siden 1700-tallet har de blitt brukt som arbeiderboliger av arbeiderne på Moss Jernverk. Det å gi arbeiderne et lokalt sted å bo var også grunnen til at disse arbeiderboligene ble bygd. Moss Jernverk var på en tid Norges største rustningsprodusent, som produserte alt fra kanonkuler til jernovner. Mosseelven var en stor betydning for Jernverkets plassering, samt også Moss sin tilgjengelighet til sjøtransport i Oslofjorden. Konvensjonsgården var den administrative bygningen på verket, og er også huset som ble brukt av Den Norske regjering under den svensk-norske krigen i 1814. I 1873 måtte dessverre jernverket stenges, grunnet konkurranse fra engelske og svenske jernverk. Nedleggelsen av Jernverket ga Theodor Peterson den perfekte muligheten til å starte en cellulosefabrikk i Moss under navnet Peterson & Søn AS. Fabrikken ble satt i drift i 1883, og hadde ekstremt mye utslipp. Utslippet fra fabrikken skapte en spesiell lukt gjennom hele byen og har blitt kjent for å hete Mosselukta. Cellulosefabrikken gikk konkurs i 2012 etter flere år med underskudd. I dag har Höegh Eiendom AS kjøpt opp tomten til den cellulosefabrikken, og konstruksjon av hotell, kontor og boliger er godt i gang. Husene i verket og Konvensjonsgården har fått en oppussing innvendig, men utsiden har beholdt det gamle utseende siden 1700-tallet. Folketellinger Folketelling 1801 Det er usikkert om dette er den første familien som har levd i huset (se tabell under), ettersom folketellinger før dette året er meget vanskelig å finne. Men vi kan fortsatt se noen historiske trekk i informasjonen vi får fra folketellingen som ble gjennomført i 1801. Vi kan se at det bare var faren som var i arbeid og ingen andre. Kvinner fikk oftest oppgaven å passe på huset og barna. Barnearbeid var også veldig vanlig på 1800–1850 tallet, men ingen av barna på denne tiden var i arbeid. Vi kan også se at barna har fått etternavnet sitt oppkalt etter faren deres, som for eksempel: Claus blir til "Clausdatter" for datteren og "Clausen" for sønnene. På 1800-tallet var det veldig vanlig i Sverige og Danmark at etternavnet til barna var et patronym til faren deres. Folketelling 1865 Neste folketelling som digitalarkivet har, er i 1865, og vi ser at det er to nye familier som bor i huset. Siden huset bare har én etasje, kan det godt hende at de har delt opp leiligheten i to eller at noen bor i et skur i hagen eller liknende. Den forventede levealderen på 1800-tallet var ikke mer enn 40–50 år ifølge tallene til FHI, og forklarer kanskje hvorfor sønnen av den forrige familien ikke eier huset etter sin far. Vi ser også at tradisjonen med etternavnene fortsatt er i bruk i 1865. Folketelling 1875 Fra folketellingen i 1875 ser vi for første gang en person som bare er på besøk i huset. Denne mannen har en uvanlig høy alder for denne tiden. Kvinnen i huset er blitt enke, og må passe på 3 unger. Om hun har jobb eller ikke er uvisst, men kanskje den besøkende er en slektning. Folketelling 1900 Som nevnt tidligere, så stengte Moss Jernverk i 1875 og cellulosefabrikken til Theodor Peterson ble satt i drift i 1883. Huset var også delt på to familier der alle sammen unntatt mødrene var i arbeid. Vi kan også se at nesten alle er cellulosearbeidere som kanskje kommer av det store kravet til arbeidskraft på den nye fabrikken. Vi kan også se at den svensk-danske tradisjonen der etternavnene var et patronym av farens navn, ikke er i bruk noe mer. Folketelling 1910 I 1910 ser det ut til at det er én ny familie som har flyttet inn, og at de i hus nummer 1 er den samme som fra forrige folketelling. Hvordan de levde på 1800-tallet På 1800-tallet var levevilkårene svært dårlige, de fleste som bodde her ser ut til å leve i fattigdom og jobbet på Moss Jernverk. Claus Hansen som var en arbeider på Moss Jernverk og bodde på verket 14., var en såkalt Masovn-arbeider på fabrikken. Om sommeren var det vanlig for arbeidere med 1,05 kr i dagslønn og 0,93 kr om vinteren. I familien er det en husmor som tar vare på huset og barna, de får også ansvar for mat på bordet. Barnearbeid på denne tiden var vanlig siden familien eventuelt trengte penger. Ut ifra de ulike folketellingene var det en god del enker som bodde i leilighetskompleksene. På denne tiden var ikke enker vel ansett, og de fleste enkene bodde hos familien til mannen. Lokalsamfunnet På 1800–2012 var bedriften alltid i virksomhet, verket har vært sentralt for det meste av fabrikkarbeidet i Moss. I mange år har det bodd flere familier og slektsmennesker i husene på Verket. Verket var lenge et området som var bebodd av arbeiderne på Verket. Trolig var de som bodde på verket både naboer og arbeidskollegaer. Se også Moss Moss Jernverk Verket 19 (Moss) Verket 18 (Moss) Verket 17 (Moss) Verket 16 (Moss)' Verket 15 Peterson (firma) Referanser