Ulstein kirke

Ulstein kirke (Ulstein kyrkje) er en langstrakt åttekantkirke fra 1849 i Ulstein kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme. Byggverket er i tømmer og har 400 plasser. Paul Ott-orgelet med cirka 18 stemmer ble installert i 1977. Orgelet er fortsatt i aktiv bruk. Ulstein kirke er registrert som den åttende mest besøkte kirken i Norge. Eldal oppgir at de første utkastene til ny kirke i Ulstein ble laget av Christian H. Grosch i 1848. Grosch' utkast brukte markante stavkirkeformer på et bygge med åttekantet grunnplan. Den oktogonale planformen tilhørte en lokal tradisjon på Nordvestlandet og i Sør-Trøndelag og Grosch tok med denne tradisjonen fra forslag han fikk tilsendt. Grosch' utkast hadde høye, slanke takrytter etter mønster av Borgund og Heddal stavkirker. Grosch' tegning ble ikke brukt for det endelig bygget. Nabobygda Hareid hadde fått en slik åttekantet kirke i 1807. En tilsvarende kirke i Herøy ble flyttet dit fra Ørskog i 1872. Bygging Det eldre kirkebygget fikk i oktober 1847 store skader ved lynnedslag, og allerede året etter var opp mot 28 mann i gang med tømring av ny kirke som stod ferdig sent 1848 og vigslet 13. mai 1849. Materialkjøp kom totalt på om lag 1000 spesidaler, arbeidslønnene utgjorde om lag like mye. Pannestein til tak ble tatt fra gamlekirken. Sommeren 1878 ble bygget demontert og flyttet til ny tomt i Ulsteinvik. Ved flyttingen ble det også lagt til et kor slik at bygget ble større. Arkitekt for bygget var sognepresten i Ulstein, Hans Nicolai Wraamann (sogneprest 1844-1855). Kirken ble først sett opp på gården Ulstein, det gamle kirkestedet om lag 2 km fra den nye tomten, og sto der i 29 år før den ble tatt ned og flyttet til sentrum. Kirkens første tomt var på Ulstein gård der den forrige kirken sto. Kirken og kirkegården var tett ved elven like nedenfor bebyggelsen. Kirkegården er fredet etter kulturminnelova. Tidligere kirkebygg Det forrige bygget var fra middelalderen, kanskje oppført så tidlig som på 1100-tallet. Det var av stein og var hvitkalka innvendig og utvendig. Veggene var hulmur av vanlig gråstein, mens hjørner, dørkarmer og vindusåpninger var av marmor. Skipet var 21 alen langt og 16 alen bredt, koret var 11 x 11 alen. Opprinnelig var inngangen fra vest, seenere flyttet til nordsida og et våpenhus i treverk ble satt opp. Lynet slo ned i kirken 30. oktober 1847 og bygget fikk store skader. Wraaman, som var både sogneprest og ordfører, mente at skadene var så store at full reparasjon var lite mening i. Dessuten var den gamle kirken for liten fordi folketalet vokste og bygget var i generelt dårlig stand før lynnedslaget. Hans Strøm besøkte kirken omkring 1755 og skildret den som «liden og ældgammel.» Den nye kirken ble ikke satt rett på den gamle kirketomten, men på en ny tomt like ved. Den gamle kirken fra middelalderen ble revet helt ned til grunnen og steinen brukt til ny kirkegårdsmur. Plassering byggematerielet tyder på at kirken tilhørte gården Ulstein og at denne gården var et høvdingsete. Kirkegård Det er kirkegård ved kirken og dessuten ved Osneset. Referanser Eksterne lenker (no) «Ulstein kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.