פסל רולנד בברמן

פסל רולנד (בגרמנית: Bremer Roland, "רולנד של ברמן") הוא מונומנט עתיק הניצב בכיכר השוק בעיר ברמן כשמבטו מופנה אל הקתדרלה, ומתאר את הגיבור האגדי רולנד. זו כנראה הדוגמה המפורסמת ביותר לז'אנר "פסלי רולנד", שהיו נפוצים בעיקר בערי צפון ומזרח גרמניה ונועדו לסמל את ההגנה על זכויות העיר; נוסף לכך, זהו הפסל הגרמני הגדול ביותר מימי הביניים. "הרולנד של ברמן" הוא אחד מסמליה של העיר. ב-2004 הוכר הפסל, ביחד עם בית עיריית ברמן שלפניו הוא עומד, כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. גובהו של הפסל 5.47 מטר, והוא ניצב על כן בגובה 60 סנטימטר; מאחוריו עמוד תמיכה שבראשו בלדקינו ("סוכך" בסגנון כנסייתי) גותי. ביחד עם הכן והבלדקינו מתנשא המונומנט כולו לגובה 10.21 מטרים. היסטוריה הרולנד הראשון בברמן היה עשוי עץ, ועל פי המסופר הופל ארצה ונשרף בליל ה-28 במאי 1366 על ידי חיילי הארכיבישוף אלברט השני. את הפסל החדש, הבנוי אבן, קיבלה העיר ב-1404. על פי ספר חשבונות שנמצא בבניין העירייה ב-1822, שולמו עבור בנייתו 170 מארק לסתתים קלאוס צלייר ויאקוב אולדה. אזרחי ברמן זייפו מסמך קיסרי שבו ניתנת להם הזכות להוסיף לפסל את שלט האצולה של הקיסר. וכך קיבל המגן על הפסל את סמל העיט הדו-ראשי, וכתובת מחורזת בגרמנית תחתית המציגה את רולנד כמבשר החירות הקיסרית לעיר: הפסל עשוי אבן גיר, והעמוד מאבן חול. כשהוקם הפסל הוא היה צבעוני, במאה ה-18 נצבע אפור, ובסופו של דבר התקבעה העדפה לפסל אפור ברובו, עם שימוש חסכני בצבעים. כשנפוליון ביקש להעביר את הפסל למוזיאון הלובר, העידו בפניו תושבי העיר כי לפסל ערך אמנותי נמוך, וכך נשאר רולנד במקומו. המרחק בין שתי הברכיים של הפסל הוא בדיוק אמה אחת של ברמן (55.372 סנטימטר). הפסל שופץ ושוקם פעמים רבות. ב-1939 הוא נבנה מחדש מטעמי בטיחות, ובעת המלחמה הוקף בחומת מגן מפני רסיסים. ב-1983 נבנה סביבו מעקה, כפי שהיה עד 1939, והוא זכה בראש חדש (הראש המקורי מוצג במוזיאון פוקה בעיר). בעת השיפוץ האחרון, ב-1989, התגלתה בתוך הפסל קופסה ובה חומרי תעמולה נאציים, שהוטמנה בו ב-1938. פולקלור לרגלי הפסל נמצאת דמות נמוכה, הקשורה אולי לאגדה על אמה מלזום (Emma von Lesum), רוזנת הנחשבת לקדושה, אף כי הכנסייה הקתולית מעולם לא הכירה בה ככזו. על פי האגדה, ביקשו ממנה תושבי העיר בשנת 1032 לתת להם שטח מרעה נוסף, והיא הסכימה לתת להם שטח גדול כפי שיכול להקיף אדם ביום אחד. אך אחיה הוא שתבע לבחור את אותו האדם, וכיוון שדאג לירושתו בחר באדם קיטע שתי רגליו. בסופו של דבר התגלה הקיטע כבעל כוח רב, והוא הצליח להקיף שטח גדול למדי, שכיום הוא אזור בעיר בשם Bürgerweide ("אחו אזרחי העיר"). על פי המסורת, מי שמשפשף את ברכו של הפסל, ישוב שנית לעיר. אגדה נוספת הקשורה לפסל היא כי כל עוד הוא עומד על המשמר בכיכר העיר, תישאר ברמן עיר חופשייה ועצמאית, וכי בין קמרונות מרתף בית העירייה חבוי פסל רולנד שני, כדי להחליף במהירות את הפסל הנוכחי אם יאונה לו רע. על כל פנים, בנוסף, בתקופת השלטון הנאצי איבדה העיר את מעמדה כעיר חופשית ועצמאית, אף כי הפסל עמד בכיכר כרגיל (אחרי המלחמה הושב לברמן מעמדה כעיר חופשית). קישורים חיצוניים