בטכרשטראסה

בטכרשטראסה (בגרמנית: Böttcherstraße) הוא רחוב באורך 108 מטרים בעיר העתיקה של ברמן, אתר מורשת תרבותית ואחת האטרקציות התיירותיות בעיר. מרבית המבנים ברחוב נבנו בין השנים 1922 ו-1931 והם פרי חזונו של לודוויג רוזליוס, סוחר קפה, יזם, ופטרון אומנות. רוזליוס רכש את המבנים, והזמין את האדריכלים אדוארד סקוטלנד (גר') ואלפרד רונגה (גר'), ואת הפסל ברנהרד הטגר לתכנן ולעצב את הרחוב מחדש. הרחוב ובנייניו הם דוגמה נדירה לאדריכלות אקספרסיוניסטית. הרחוב הוכרז כאתר מורשת לשימור (גר') בשנת 1973. היסטוריה ההיסטוריה של רחוב בטכרשטראסה מתחילה בימי הביניים. בשנת 1317 נזכר הרחוב בשם הלינכשטראסה (Hellinchstrate). הרחוב שימש כציר חשוב בין כיכר השוק לנהר הוזר (גרמניה). פירוש שמו הנוכחי הוא "רחוב החבתנים", על שם החבתנים שפעלו בו עד המאה ה־18. עם העתקת הנמל באמצע המאה ה־19, הרחוב איבד מחשיבותו. בשנת 1902 (וישנם מקורות האומרים 1906), רכש לודוויג רוזליוס את בית מספר 6 ברחוב (כיום מוזיאון לודוויג רוזליוס (גר')) והקים שם את המטה של חברת הקפה שלו. רוזליוס המשיך ורכש בהדרגה נכסים נוספים ברחוב בטכרשטראסה. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה, נהרסו כמה מבנים רעועים ברחוב. משנת 1921 ואילך עוצבה בטכרשטראסה מחדש ביוזמת רוזליוס: מבנים ראשונים הוקמו בסגנון מסורתי מלבנים ואבן חול (1923–1926), ובהם בית "קפה האג" (חברת הקפה שבבעלות רוזליוס (גר')) ובית הגלוקנשפיל. בהמשך תכנן ברנהרד הטגר מבנים אקספרסיוניסטיים בולטים, כגון בית פאולה מודרזון-בקר (1926) בו קם מוזיאון פאולה מודרזון-בקר (גר') ובית אטלנטיס (1931) (גר'), שבלטו בסגנונם החדשני. דמותו הצלובה של אודין-ישו, חלק מעץ החיים בחזית בית אטלנטיס, הייתה שנויה במחלוקת בקרב האוכלוסייה. בית רובינזון קרוזו נבנה גם הוא בשנת 1931. בקיץ 1936 הציב רוזליוס תבליט ברונזה, שמאוחר יותר צופה בזהב, בשם מביא האור. התבליט, שאותו יצר הטגר, נועד למצוא חן בעיני התנועה הנאצית ולהתמודד עם הביקורת על מיזם בטכרשטראסה. ובכל זאת באותה שנה תקף אדולף היטלר את "תרבות בטכרשטראסה" וגינה אותה בנאום פומבי, ובעקבות זאת בוצעו שינויים סמליים במבנים. למרות הביקורת, ב־1937 הוכר הרחוב כמכלול לשימור, אף כי הוצג כדוגמה לאמנות מנוונת. חלקים נרחבים מבטכרשטראסה נהרסו לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, אך עד 1954 שוחזרו חזיתות המבנים ברובן למצבם המקורי. ב־1979 נמכר הרחוב יחד עם מכירת חברת הקפה, אך ב־1981 הרחוב נרכש מחדש בידי לודוויג רוזליוס הבן. בעקבות נזקים שהתגלו ב־1989 נרכשו מרבית המבנים, ועבודות הרסטורציה הושלמו ב־1999. בשנת 2004 הועברה הבעלות לקרן Bremer Sparer-Dank. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של בטכרשטראסה (בגרמנית) הערות שוליים