Otočje Auckland

Otočje Auckland je otočje koje se nalazi u Tihom oceanu, 465 km južno od Južnog otoka Novog Zelanda. Ime mu je dao kapetan kitolovca Ocean, Abraham Bristow po otkriću 1806. godine, i to po očevom prijatelju, Lordu Williamu Edenu Aucklandu. Otočje Auckland se sastoji od skupine negostoljubivih i nenaseljenih vulkanskih otočića ukupne površine kopna od 625 km². Pored glavnog otoka Auckland (Motu Maha) površine 510 km², tu su i otoci: Adams (100 km²), Disappointment Island (10 km²), Enderby (1 km²), te manje hridi kao što su: Ewing i Rosei. Najviša točka otočja je 650 m visok rub ugaslog vulkana Mount Dick na zapadnoj strani otoka Adams. Vegetaciju predtsvalja subantarktička zakržljala stabla, te grmlja i trava. Fauna se sastoji uglavnom od morskih vrsta: morski lav, morski slon, morski psi, pingvini i morske ptice. U 19. i 20. stoljeću na otocima su uzgajane domaće životinje (goveda, ovce, koze, psi, oposumi i kunići) koji su do 90-ih godina 20. stoljeća, na jedan ili drugi način, uništili ekosustav otočja. Od tada su na otočju mogu naći samo divlje kokoši i svinje. Posljednji kunići i miševi su uništeni 1993. god. na otoku Enderby. Zanimljivo, štakora nema na ovim otocima, iako su na drugim otocima ove geografske širine masovno prisutni. Otočje Auckland je nenaseljeno i cijelo je pretvoreno u pomorski rezervat prirode. Često ga posjećuju znanstvene ekspedicije, a od 1942.-45. god. na glavnom otoku je djelovala stalna vojna postaja. Ekološki, ono pripada novozelandskim subantarktičkim otočjima koji su zajedno upisani na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Australiji i Oceaniji 1998. god.. Reference E. S. Gourlay, 1948 Auckland Islands Coleoptera Joan Druett, Island of the Lost: Shipwrecked At the Edge of the World, 2007. Vanjske veze Auckland Islands Marine Reserve, New Zealand Department of Conservation (en) Ostali projekti