Snerso salos

Snerso salos arba Spąstų salos angl. Snares Islands, The Snares), Tini Hekė (maor. Tini Heke) – Naujajai Zelandijai priklausančių salų grupė pietų Ramiajame vandenyne, 105 km į pietvakarius nuo Stiuarto salos. Sudaro pagrindinė Šiaurės Rytų sala ir keletas smulkių salelių bei uolų (Brautono sala, Alert Stakas, Tahis, Toru, Rima, Rua, Fa, Daptono uolos, Vankuverio uola). Bendras plotas – 3,4 km². Salos kalnuotos, stačiakrantės, Šiaurės Rytų sala iškyla iki 189 m. Šiaurės rytinėje jos dalyje yra prieplauka. Klimatas vėsus, vėjuotas, drėgnas. Būdingi žemi medžiai, kimininės pelkės. 1791 m. salas nepriklausomai atrado toje pat ekspedicijoje plaukę britų jūrininkai Džordžas Vankuveris ir Viljamas Brautonas. Saloms suteiktas „spąstų“ (angl. snares) pavadinimas, nes jos buvo pavojingos laivams. XIX a. pab. medžiotojai išgaudė jūrų lokius, bet vėliau populiacija atsikūrė. Snerso salos – svarbi paukščių turgų buveinė. Yra endeminių rūšių – didysis kuoduotasis pingvinas, Snerso smėlinukas (Coenocorypha huegeli), maorinės petroikos porūšis (Petroica macrocephala dannefaerdi). Snerso salos paskelbtos rezervatu, patenka į UNESCO pasaulio paveldo objektą „Naujosios Zelandijos subantarktinės salos“. Šaltiniai