Antipodeøyene

Antipodeøyene (engelsk: Antipodes Islands) er ei øygruppe som hører til New Zealands subantarktiske øyer i det sørlige Stillehavet. Geografi Antipodeøyene ligger ca. 650 km sørøst for Sørøya. Øygruppa er av vulkansk opprinnelse og har et areal på om lag 22 km². Hovedøya ,Antipode Island, er ca. 8 km lang med en bredde på ca. 5 km. Øygruppas høyeste punkt er Mount Galloway (366 moh.) på hovedøya. Rundt hovedøya ligger en rad småøyer der den største er Bollons Island i nord på ca. 2 km², samt de mindre Windward Islets, Leeward Islets og Archway Island. Ingen av øyene er bebodde. Antipodeøyene er ved siden av Bountyøyene den eneste hekkeplassen for hornpingvinen (Eudyptes sclateri). Området er også hekkeplass for antipodeparakitt (Cyanoramphus unicolor) og en rekke sjøfugler, blant annet silkepetrell og albatrosser. Dessuten holder sjøelefanter til på øygruppa. Mus ble introdusert på øyene av europeerne. Historie Området ble oppdaget og utforsket i 1800 av den britiske kapteinen Henry Waterhouse på fartøyet «Reliance». Øyene ble da ansett for å utgjøre antipodepunktet til Storbritannia, men i virkeligheten ligger punktet nær den franske byen Gatteville-le-Phare ved Cherbourg. Fra 1804 drev selfangere jakt i området, og utryddet snart hele denne bestanden. Området ble i 1998 oppført på Unescos verdensarvliste, og det kreves særskilt tillatelse for å gå i land på øygruppa. Eksterne lenker (en) Antipodes Islands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Antipodes Islands Department of Conservation Antipodes Islands World Wildlife Fund