Nelsona (pilsēta)

Nelsona (angļu: Nelson) vai Fakatū (maoru: Whakatū) ir pilsēta un unitārs reģions Jaunzēlandē. Atrodas Dienvidsalas ziemeļu galā Tasmana līča krastā, robežojas ar Tasmanas reģionu rietumos un Mārlboro reģionu austrumos. Dibināta 1841. gadā un ir Dienvidsalas senākā un valsts otra senākā koloniālā pilsēta. Vēsture Maori tagadējo Nelsonas teritoriju apdzīvojuši jau 700 gadus. Mūsdienu koloniālās pilsētas apdzīvošanu izplānoja Londonas New Zealand Company, kas no maoriem iepirka ap 810 km² zemes, plānoja sadalīt to tūkstotī zemesgabalu un pārdot tos topošajiem kolonistiem. Topošo pilsētu nosauca britu admirāja Horācija Nelsona vārdā. Kompānija paredzēja peļņu no zemesgabalu pārdošanas, lai finansētu amatnieku un strādnieku, kā arī viņu ģimeņu brīvu pārcelšanos uz Jaunzēlandi, kā arī sabiedrisko objektu būvniecību. Tomēr līdz 1841. gada septembrim bija pārdota tikai aptuveni trešdaļa zemes gabalu. Pirmie kuģi ar kolonistiem ieradās Jaunzēlandē 1841. gada oktobrī. Nākamo 18 mēnešu laikā kopā atbrauca 18 kuģi ar 1052 vīriešiem, 872 sievietēm un 1384 bērniem. Pilsētas attīstību kavēja aramzemes trūkums, jo tā atradās starp jūru un tuvējiem kalniem. Līdz 1843. gada beigām ceturtā daļa kolonistu pilsētu pameta. Pilsēta turpināja attīstīties un 1858. gadā tā tika pasludināta par bīskapa sēdekli, un ieguva lielpilsētas statusu. No 1853. līdz 1876. gadam Nelsona bija Nelsonas provinces centrs — province aizņēma Dienvidsalas ziemeļdaļu, iekļaujot mūsdienu Tasmanas un Mārlboro reģionus. Sadraudzības pilsētas Nelsonas sadraudzības pilsētas ir: Mijadzu, Japāna (1976) Huanši, Ķīna (1996) Jandzjana, Ķīna (2014) Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Nelsona. Encyclopædia Britannica raksts (angliski)