Vesterborkas tranzītnometne

Vesterborkas tranzītnometne (vācu: Durchgangslager Westerbork, nīderlandiešu: Kamp Westerbork) bija nacistu tranzīta nometne Nīderlandes ziemeļaustrumos, kuru izmantoja ebreju transportēšanai uz nāves nometnēm. Nometni 1939. gadā ierīkoja Nīderlandes valdība ebrejiem, kas nelegāli šķērsoja Vācijas robežu. Pēc Nīderlandes okupācijas tā tika izmantota arestēto ebreju ieslodzīšanai un transportēšanai uz nāves nometnēm austrumos. Nometnē bija relatīvi labi sadzīves apstākļi. Darbojās skola, orķestris, frizieris, restorāni. Tomēr no 1942, gada jūlija līdz 1944. gada septembrim katru otrdienu vilciena sastāvs devās ceļā uz austrumu nometnēm, kopsummā šādi nosūtot gandrīz drošā nāvē 97 776 cilvēkus.Pazīstamākie no nometnes ieslodzītajiem varētu būt Anna Franka un Edīte Šteina. Nometni 1945. gada 12. aprīlī atbrīvoja Kanādas karavīri. Pēc kara nometnē ieslodzīja Nīderlandes kolaboracionistus, pēc Indonēzijas neatkarības kara šeit uzturējās bēgļi no Indonēzijas. 20. gadsimta septiņdesmitajos gados šeit ierīkoja memoriālo kompleksu. Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Vesterborkas tranzītnometne. Oficiālā tīmekļa vietne