Nijmegenin Radboud-yliopisto

Nijmegenin Radboud-yliopisto (holl. Radboud Universiteit Nijmegen) on Alankomaissa Nijmegenissä sijaitseva yliopisto. Historia Yliopisto on perustettu vuonna 1923 nimellä Katholieke Universiteit Nijmegen (suom. Nijmegenin katolinen yliopisto). Aluksi siellä oli 27 opettajaa ja 189 opiskelijaa. Oppilaitos sai alkunsa, kun Alankomaiden katolinen yhteisö halusi perustaa oman yliopiston. Alankomaiden katolilaiset olivat tuolloin vähävaraisia, eikä heillä ollut juuri lainkaan edustusta hallinnossa. Yliopiston saamisesta kilpailivat Nijmegenin kanssa tiukasti ’s-Hertogenbosch, Tilburg, Haag ja Maastricht. Toinen maailmansota kohteli yliopistoa ankarasti: monia merkittäviä edustajia menetettiin. Näihin kuuluivat professorit Robert Regout ja Titus Brandsma, jotka joutuivat Dachaun keskitysleirille. Vuonna 1943 rehtori Hermesdorf kieltäytyi yhteistyöstä saksalaisten kanssa. 22. helmikuuta 1944 yliopisto menetti useita rakennuksiaan pommituksessa. Opetus aloitettiin uudelleen maaliskuussa 1945. Vuonna 1960 opiskelijoita oli 3 000, mutta vuonna 1980 jo 15 000. 1980-luvulta alkaen yliopisto on jatkuvasti pyrkinyt uudistumaan. Yksi maailman voimakkaimmista magneeteista asennettiin sen tiloihin. Vuonna 2004 yliopisto muutti virallisesti nimekseen Radboud Universiteit Nijmegen vuoden 900 tienoilla eläneen katolisen piispan Radboudin kunniaksi. Vuonna 2010 Nobelin palkinnon grafeenista saaneet Andre Geim ja Konstantin Novoselov tekivät tutkimuksensa Nijmegenin magneettilaboratoriossa. Kampus Yliopiston lääketieteellinen tiedekunta on yhteydessä yliopistolliseen sairaalaan Radboudumc:hen, joka on suuri opetussairaala, joka sijaitsee Heyendaalin kampuksella yliopiston muiden rakennusten joukossa. Suunnitteilla on uusia asuinrakennuksia, urheilukeskus ja useita tieteelliseen käyttöön tarkoitettuja rakennuksia. Kampus sijaitsee aivan Heyendaalin rautatieaseman vieressä. Yliopistolta on tiheään liikennöitävä bussiyhteys kaupungin keskustan keskusasemalle.lähde? Tutkijat ja tutkimus Yliopistolla on mahdollista suorittaa useita erilaisia kandidaatti- ja maisteritason tutkintoja. Se myös ylläpitää tutkimuslaitoksia, joihin kuuluvat NanoLab Nijmegen, Dondersin tajunnantutkimuskeskus ja Dondersin tajunnan aivokuvannuskeskus. Yliopistosta ovat Alankomaiden tiedeneuvoston myöntämän Spinoza-palkinnon voittaneet Anne Cutler (1999), Henk Barendregt (2002), Peter Hagoort (2005) ja Theo Rasing (2008). Englantilaisen Times Higher Education -lehden vuosina 2004–2009 vuosittain julkaisemalla Times Higher Education – QS World University Rankings -listalla Nijmegenin Radboud-yliopisto arvioitiin vuonna 2009 maailman 220. parhaaksi yliopistoksi. Alumneja Dries van Agt, 1955 (oikeustiede), Alankomaiden entinen pääministeri Louis Beel, 1928 (oikeustiede), Alankomaiden entinen pääministeri Jo Cals, 1940 (oikeustiede), Alankomaiden entinen pääministeri Victor Marijnen, 1941 (oikeustiede), Alankomaiden entinen pääministeri Gerd Leers, 1976 (humanistiset tieteet), Maastrichtin pormestari Thom de Graaf, 1981 (oikeustiede), Nijmegenin pormestari Rita Verdonk, 1983 (humanistiset tieteet), kansanedustaja Jos van der Lans, 1981 (humanistiset tieteet), entinen kansanedustaja Hans van Mierlo, 1960 (oikeustiede), Alankomaiden entinen ulkoministeri Agnes Kant, 1989 (humanistiset tieteet), 1997 (filosofian tohtori), Alankomaiden Sosialistisen puolueen puheenjohtaja Lähteet Aiheesta muualla Yliopiston virallinen sivusto (hollanniksi), (englanniksi) Yliopistollinen sairaala Radboudumc (hollanniksi)